Преди 10 години
Какво става, тате?
Слушай ме много внимателно. Разбра ли ме?
След няколко години, едно момиче ще ти даде цвете ...
и ти ще й помогнеш. Нали?
Знам, че това няма никакъв смисъл за теб сега ...,
но аз вярвам, че така трябва да стане.
Това е много важно.
Обичам те!
Ти си специален, Ник, всичко ще се оправи.
Отрядът е тук, Ник.! Продължавай да вървиш,
и не взимай никакви решения, които могат да ни вкарат в капан.
Каква загуба. Занесете телата в лабораторията!
"Има специални хора на този свят,
Не сме искали да сме такива... просто сме родени така.
Обикаляме по улиците всеки ден, всеки може да ни види."
МАНИПУЛАТОРИ
"1945 г - По време на Световната война, беше направен експеримент,
целящ увеличение на психичните уменията на войниците.
Много от нас умряха. След приключване на войната и експериментите спряха.
Правителствата по света, създадоха това, което наричат сега 'Отрядът'.
Тяхната работа е да ни държа под контрол.
Офицерите от Отрядът са обучени да ни преследват и ловят, където и да сме,
да ни отстранят от роднините и приятелите ни.
Изследват ни, категоризират ни, бях наречена Наблюдателят,
защото виждам в бъдещето, но не така, както звучи.
Други са наречени Пътници, тези, които работят с поглед.
Манипулаторите влизат в главата ти и променят виждането за истината.
Подслонни, Сенки, Хемофилици.. и много други,
Отрядът ни следи отблизо постоянно.
Има само един проблем, все пак умираме!
Никой не е оцелял от лекарството, което елиминира силите!
Казвам се Каси Холс,
Отрядът взе майка ми пред очите ми, сега преследват мен,
но добрата новина е, че бъдещето постоянно се мени.
остава само надеждата и очакването.
Опитаха се да й отнемат силите, но нещо се обърка."
Тя оцеля след инжекцията,
Тя е нашият пациент '0'! Намери всичко, което имаме за нея!
Упоена е, не може да стигне далеч.
Може да поиска помощ от всеки, който я погледне в очите,
направи всичко, което е необходимо, за да я върнеш обратно! Сега!
- Здравей, Ник. - Здрасти, Сам.
..чух, че си имал нужда от пари?
Ще играем ли или не?
- Как я караш, Ник? - Кои сте вие?
- Отрядът! Както знаеш!
- Какво искате? - Да ни съдействаш!
Ще ни поканиш ли или сами да си влезем?
Кой би живял в такава мизерия?
Малко си се отдалечил от радара!
Май не достатъчно.
Чудиш ли се как те намерихме?
Намерихме стара четка за зъби, отпреди няколко години.
Мислехме, че си в Токио..., и Малайзия.
Най-накрая открихме следи в едни стари сгради,
някъде от другата страна на Хонг Конг, опита се да изчезнеш, а, Ник?
При хората без страна, без лоялност.
Не се интересувам от политически простотии.
Май от доста време си сам в този апартамент, а Ник?
Защо? Има някой друг, освен мен, ли?
Едно момиче! Има нещо, което ни принадлежи,
незнам от къде я познаваш..
Очевидно, не я познавам.
В случай, че се наложи пак да те търсим
Имам малко стара толаетна хартия, момчета, може да искате да я вземете и нея.
Не се тревожи, Ник! Сега знаем къде си!
- Да? - Здравей, Ник!
- Кой е? - Отвори, Ник!
И остави пистолета.
Разкарай пистолета. Нося ти нещо.
Къде е сиренето? А ето го.
Ехоо! Извинявай!
Така ли се отнасяш с гостите си?
Така се отнасям с непознати, които нахлуват в апартамента ми.
Също както и с тези от Отрядът, които бяха тук?
Коя си ти?
Аз съм Каси,
и съм тук, за да ти помогна.
Слушай, Каси, сигурен съм, че майка ти и баща ти се тревожят за теб..
- Не разбираш! - Наистина ли?
Говоря за 6 милиона долара,
Това сме ние, ...а това са парите.
Това е четката ми за зъби. Ти Наблюдател ли си?
Да знаеш някое място, където да хапнем нещо различно от пиле?
Аз черпя.
- Кой е фризьорът ти? - Обичам цветовете.
Всичко по реда си. Знам, че си второ поколение Пътници.
- Така ли му викат сега? - Откъде знаеш, че не съм виждала такива?
Ако не използваш силата си, можеш да залинее, трябват упражнения.
- Слушам те. - Аз съм Наблюдател.
- Второ поколение, като теб. - Еха! Това е ....
Сложно, защото бъдещето се променя, дори и докато говорим сега с теб.
Затова, започнах да рисувам в книгата си, но не съм много добра в това.
Те взеха нещо от апартамента ти, нали?
Затова ти донесох нова четка за зъби.
Говориш китайски!?
Кантонийски. Изненадам съм, че не знаеш това, нали си Наблюдател!
- Обърквам нещата понякога. - Чувството ми е познато.
За дължимите пари ли се тревожиш? Недей! Мерси!
Ще можеш да се погрижиш след няколко дни.
Които са 6 млн. долара.
- И къде са парите? - Тук. При едно момиче.
Не ми казвай. Същото момиче, което търси Отрядът.
Каси, нали?
Приятен обяд.
- Само това ли? -Да.
Съжалявам, че те охарчих за четка за зъби, но нямам намерение да се замесвам с "Отрядът",
дори да ми пратят някоя секси мацка.
На 13 съм, почти на 14.
- Както кажеш. -Говоря ти истината.
Те могат да вземат от всеки каквото си поискат.
- Това съм го казвал и аз преди. - Знам. Мен не можеш да заблудиш.
Нуждая се от помощта ти.
Наистина ли? Аз пък получавам съобщение:
Намери си някой друг!
Ако ние не намерим тази торба с пари, ще се случат наистина много лоши неща.
Какво? Какво?
По дяволите! Те са тук на пазара!
Кой?
Те са на пазара! Хайде!
Трябва да се махнем оттук!
- Кои са тези? - Това са те! - Къде е момичето?
На дъщеря ми й е заръчано да те убие.
Казах вече на трима човека днес, не познавам това момиче.
Горкото дете, май краят ти дойде.
Не тук и не сега.
Оставете го жив!
Вече знаех, че си тук.
Ти трябва да си Каси Холс.
- Кой те изпрати? - Майка ти.
Разтревожена беше, заради случката днес на рибният пазар, където замалко да те хванат.
Стой настрана от него!
Щом така искаш? Но бъди сигурна, че скоро ще увисне на стената на мъртвите?
- Гадна си. - Трябва ли да се трогна от Наблюдател?
Не знаеш нищо за таланта на майка си.
- Ти какво общо имаш? - Преди години,
майка ти ми направи услуга и сега съм тук да се разплатя.
Чух, че са хванали майка ти от Отрядът.
Била толкова упоена, че не можела да хване и лъжица.
Не е като бъдещето, което рисуваш.
"....ти си специален..."
Той добре ли е?
- Добре ли си? - Да
Това са вълшебни пръсти.
За теб!
- Какво е това? - Познато ли ти е?
Чух какво каза за майка ти!
Така ли?
Отрядът я хвана и я упоява, защото тя е най-добрият Наблюдател, който са виждали.
Страхуваха се от нея.
Страх ги беше, защото не можеха да я контролират.
Те убиха баща ми по същата причина.
Предполагам, че вече знаеше това.
Виждам бъдещето, не миналото.
Точно сега, бъдещето изглежда така.
Това е нещо ново.
Знам, че това е апартамента ти, и сме с куфарчето.
Променено е, но не знам защо.
Нещо, което съм направила, някоя грешка.
Няма значение ... така трябва.
Майка ми ми е казвала, че това куфарче ...
може да унищожи Отрядът.
Няма пари в куфарчето, нали?
Еми, едно нещо знаем със сигурност, те все още не са го намерили.
Все още е някъде там.
Ако майка ти е била толкова силна, как са я хванали?
И аз това се питам.
Не съм стигнала до лошата част още.
Какво е това?
Ние умираме.
Супер!
Ти идваш с нас.
Виж това. Как може да ползват такива неща и то по 15 пъти на ден.
Няма да имаш много възможности да използваш това, разбра ли?
Какво по дяволите..! Излез от главата ми!!
Какво искаше?
Да отиде до тоалетната, да повърне или нещо такова.
Карлос ще ни убие, ако спрем колата.
- Тоалетната? - Ето там.
Черно кафе, без захар.
Добре! Хайде!
Ти си добър човек, агент Мат.
Имал си добро семейство. Сигурно ти е било тежко, когато са починали.
- Кой е умрял? - Брат ти.
- Аз нямам брат, сладурче. - Да, имаш.
Мисля, че щях да знам.
И си го обичал много.
"Бил е убит!"
- Трябва да развиеш способностите си! - Ще измислим нещо.
Всичко това ме побърква. Ще Наблюдавам.
- Мерси. - Да.
Знам това място. Това е.. ъм....знам това място.
Барът на улица "Сан Круизи", моля. Мерси.
Каква е тази маслина тук?
- Не е маслина, а топче! - Верно!?
Да, топче е-кръгло, има и светлосенки.
- Заприлича ми на нещо оцветено.... - Топче е!
И какво общо има това топче със ситуацията?
- Не знам. Искаше ми се знам какво рисувам. - Супер.
Да го раздробим. Ще започнем от ..и ще видим накъде ще ни отведе.
Звучи ми като план . А какво ще кажеш за частта, в която умираме?
Помня, че израстнахме заедно, как ходихме на училище, как умря.
Тя ти говори за брат, който не си имал. Кой знае какво още те е накарала да мислиш?
Същото е, как описваш сестра си, която всъщност нямаш.
Нямам сестра?
Агент Мат, не си добре. Вземи си пиене, ядки и се прибирай.
Няма да се повтори. Тя просто ми свали гарда.
Влезе в главата ми и си играеше с мен.
Наистина ли искаш да си рискуваш живота за това?
- Да, сър. - Докажи го, лапни пистолета и дръпни спусъка.
'Не се тревожи, ти вече изпразни пълнителят!'
Искам всяка следа за всеки Наблюдател, всеки Пътник налице.
Добре. А какво ще правим с момчетата от Китайското правителство?
Те търсят същите хора като нас.
Ще им ги дадем-мъртви!
Да, това е. Ей, ще може ли ...
Да, разбира се.
Заповядайте. Благодаря ви.
Само за 5 минути! 5 минути!
- Това е място за възрастни, така че не гледай. - Млъквай!
Звучи забавно.
Знам защо сме тук!
- Още едно мартини. -Мерси. -И аз искам едно от тези.
Не е ли по-добре една кола?
Мама винаги пиеше, за да й се изясни някоя картина.
- Може би нещо безкофеиново. - Чакай! Ето, заповядай и задръж рестото.
Знам кои сте. И всички тези предсказания.
Всички Наблюдатели рисуват така.
За Отрядът ли работиш?
Знаеш ли защо напуснах Отрядът?
Преди време, трябваше да поема нощна смяна на улицата.
Вместо това бях в Чикаго и просто се опитвах, да намеря нещо хубаво за жена ми.
На другият ден получих обаждане- тя е мъртва!
Прегазена! А жена ми дори не кара!
Не е нужно да ви обяснявам, как се чуваствам, нали?
- Трябва ни това! - Копче?
Топче е.
Би трябвало да ни отведе до някаква следа към Отрядът.
Извинете! Може ли?
- Мерси. - Пак заповядайте.
- Супер. - Малко по-кръгло е и блестящо.
Точно така. Така го видях.
Още нещо! Ще ви пратя при Лен Ху, и има сили.
Може да помогне. Ето адресът й!
- Мерси. Чао. - Чао.
Успех!
- Мога ли да ви помогна? - Лук Уаро ни праща.
Това изглежда трябва да ни отведе до момичето.
- От Отрядът ли сте? - Така като ни гледаш!?
Истината е, че момичето, изпуснало това топче,
има едно куфарче, което ще помогне за събарянето на Отрядът.
И Каси смята, че ако не го открием, ще умрем!
И вие й вярвате?
Доста е убедителна.
Е! Считайте се за разубеден!
- Изглежда ще трябва да почакаме. - Какво?
Имате една минута да ни помогнете.
- Какво е това? - Това е..дланта ви.
- Ето и топчето. - И часовникът.
Само минутка.
Не може да говорите сериозно.
Не гледайте мен! Това момиче се рисува с моливът цял ден.
Но всичко, което нарисува, се сбъдва.
Виждам го, все едно е снимка.
Вижте, искаме да разкараме Отрядът вън от Хонг Конг, както и вие.
Доста по-лесно ще е, ако ни помогнете да открием момичето.
Добре!
Тези са разпръснати из целият град.
Момичето, което търсите е наблизо, мостът..
Извинете, говорите ли английски?
Няма значение всъщност. Имам нужда от превоз.
Трябваше да се обадя!
Кира?
- Какво правиш тук? - Недей! - Недей какво?
Ти ли си момичето, което търсим?
- Трябва да ви убия. - Познаваш ли тая откачалка?
- Какво стана? - Сега ли се сети?
Какво значи това?
Помислих, че си заминала, не отговаряше на обажданията ми.
- Отрядът ме хвана и ме затвори! - Какво?!
А ти така и не дойде!
Търсих те! Наистина!
Но не ме намери.
Свърши! Каквото е станало, станало!
Ще го обсъдите някъде другаде.
Да вървим!
Отрядът те търси!
Те търсят само куфарчето, както и ти.
Какво има вътре, Кира?
Не знам, знам само, че пратих една жена да те намери
и ти да ми погнеш да намерим куфарчето.
Не помня нищо от последните два дена, колкото и да се мъча.
Сигурно имаш нещо, което улеснява намирането ти от Отрядът.
Не и ако съм с теб.
Може ли за малко?
Не може ли да почака? Водя разговор.
Ти, аз и майка ми.
Никога не съм виждала смъртта на майка ми преди!
Това е тя.
Тя променя предсказанията ми, влошава ги.
Трябва да я зарежем.
- Да я зарежем? Тъкмо я открихме! - Но тя няма куфарчето,
- което всъщност търсим, ако помниш! - Знам това.
Намерихме нея, ще намерим и куфарчет, тримата.
И когато Отрядът я намери? О да, и тримата сме там!
Простреляни сме, и Отрядът не може да ни проследи. Доволна ли си?
- Каси, довери ми се. -Не и докато тя е тук.
По-добре измисли нещо бързо, нещо не включващо мъртъвци!
- Здрасти Пинки. - Здрасти Ник.
Кого пазим?
Така! Вижте как стоят нещата.
Качваме се на 10 етаж,
докато тя е на разстояние от земята, никой няма да я намери.
Не ме интересува какво ще прави.
- Доволна ли си? - Засега добре.
Трчбва да го обсъдим.
Е, Пинки, жена ти ли ти даде това име?
Не, Отрядът го направи, сладурче, назад във времето.
Съжалявам нищо не си спомням за куфарчето.
Колко шокиращо!
Може ли да се изкъпя, преди да бъда убита?
Не забравяй около ушите!
Хубава приятелка имаш.
Беше такава. Обикаляхме като туристи навсякъде, където решим.
Ще седим сега и ще чакаме да си спомни. И да се надяваме да стане преди да ни спипат.
- Страхотен план. - Къде тръгна?
Да се разходя долу. Идваш ли?
Не, ще остана тук, може да има нужда от мен.
Забавлявай се.
Ти къде тръгна?
Спокойно, Ромео, виждам, че искате да сте сами.
Няма нужда да си Наблюдател, да видиш какво ще последва.
Извинявай
Стори ми се, че банята е във пламъци.
Добра причина измислих.
- Накара ли ме? - Не ти ли харесва?
Хайде.
- Баща ми ме прати да намеря куфарчет. - Както и майка ми.
Но ти не виждаш всичко чисто, нали? Прекалено много неща се променят.
Вече я видях как умира. Ти видя ли го вече?
Промени се изцяло. Променя се с всеки изминал де.
Но всички ние, ще го променим.
Ти си в сянката на момичето, и го знаеш много добре.
Това момиче ще ви донесе само неприятности.
Кажи на Ник нещо от нас: Предай му, че нашата фамилия ще ви смачка като домат.
Кажи му, че това е бъдещето, което виждам аз.
О, боже.
Ехо! Къде е глезлата?
- Пияна ли си? -Да
Съжалявам, но знаеш закона, никакъв алкохол на 10 годишни лица.
На 13 съм! В силите си съм!
- Не мога да повярвам. - Еми повярвай.
- Ти, ти прецака всичко! - Добре! Дай ми това.
Говорихме вече, Каси, никой никъде няма да ходи.
Нищо не схващаш, Ник!
Зардаи нея ще умрем всички.
- Може би така трябва. - Да, майната ми.
Искаш да кажеш, че...?
Излиза, че вие двамата сте по-добри Наблюдатели от мен.
Ей, никой не е казвал нищо за Наблюдател, аз мога само да ви покрия замалко.
Добре.
Трябва да я слушате, ако казва истината, трябва да внимаваме.
Добре тогава, ще се разделим.
Ще им бъде по-трудно да търсят на две посоки, вместо на една.
Пинки, ще заведеш Кира на безопастно ...
Момент, не тръгвам с него. Не, мерси.
Спокойно, тиквичке, знам, че си падаш по шампиона.
Ще те открия.
Да я оставим да поспи замалко.
Тя ме видя, че идвам.
И все пак ще умре!
За добро е.
Спасихме се.
- Добре ли си? - О, главата ми!
- Трябва да намерим куфара. - Кога го видя за последно?
Вчера.
Нямаме време.
Ако не го открием скоро, те ще убият майка ми.
И ще е по моя вина.
Погледни ме!
Хей! Мислиш ли, че ще позволя това да стане?
Каза, че бъдещето се променя. Можеш ли да го промениш пак?
То си се променя, без значение какво става.
- Добре - Какво правиш?
- Какво ще правиш? -Ще се опитам да намеря Корвър.
Той няма нищо общо с промените, няма да спаси мен, нито теб,
- нито пък нея! - Въпрос на време е.
Ако ние не отида, те ще дойдат за нас.
Емили, Ник е.
Имам едно име тука на един Манипулатор от Хонг Конг и трябва да го откриеш къде е.
Само това имам, но побързай.
- Искаш ли маса? - Не съм гладен.
Хенри Корвър
Ето едно лице, което не съм виждал от доста време.
Добре изглеждаш, Ник.
Дай ми една добра причина, да не те убия сега!
Добре.
Да не се пробваш да влезеш в главата ми?
Давай! Да видим, дали ще ме накараш да не натисна спусъка.
Аа! С десет години по-стар и пълен с кураж.
Баща ми не би се съгласил.
- Боклук такъв. - Баща ти, беше за почит,
и мислеше за света, като цяло, за разлика от теб.
- Опитваш се да... - Мислиш, че не знаех за това бъдеще?
Имам 20 от най-добрите Наблюдатели в света,
които проследиха този момент, в детайли.
Ти умираш, Ник!
Всички умирате.
Знаеш ли кой няма? .....Аз!
Сигурен ли си за това?
Кира е нашият пациент '0',
На път сме да сътворим най-могъщата армия, каквато светът не е виждал.
Извинявам се, трябва ли да ме е грижа?
Добре, както искаш, но знай едно.
Момичето ще умре, ако не получи съответната инжекция.
Никой не знае къде да я намери, освен мен!
Може би това те интересува!
Кажи ми нещо, Ник. Видя ли нещо малко, черно в нея?
Увито в ризата?
Или тя и това скри от теб?
Ще приема това за ДА!
Ти вече знаеш краят на историята,
можеш да я рисуваш по различни начини.
Ще я променя!
Не вярваш в това, нали?
Моля ви!
Ще направя каквото поискате..
Нараняването ти няма да промени бъдещето.
Каквото и да става, бъдещето си продължава.
Тогава не го убивай!
Тръгваме!
Мисля, че току що ти спасих живота.
Няма нужда да ми благодариш, просто почни да ме слушаш.
Да вървим.
- Къде е тя? - В '5A'.
- В безопастност ли е? - Да, но е нещо болна.
Трябва да те попитам нещо.
Какво има в куфарчето?
Лекарство! Нещо като стероид за психиката,
което ни убива.
Той ме иска мъртва. Дори и аз не разбрах, как оживях след инжекцията.
Кажи ми защо нарисувах картина, където държа обувка й.
Тя добре ли е?
Какво? Не, сигурно се шегувате.
- Тя умира! - Не ме въвличайте в това.
Ти вече си вътре! Кажи ми какво отключва това?
- Каси, какво знаят Китайците? - Всичко, което и аз,
но техният Наблюдател е по-добър от мен.
Знаят за куфарчето, с лекарството на Отрядът в него, и е скрито някъде тук в Хонг Конг.
Можеш ли да ни насочиш?
Ако променим нещо, свързано с това пътешествие, тя ще го види.
- Какво искаш да кажеш? - Тя вижда всичко,
- даже, какво мислим да направим. - Ако решим да пресечем улицата,
тя ще знае, че пресичаме.
Няма смисъл.
Ние си меним мнението постоянно, как биха могли да знаят какво ще направим!
- Това може ли да се нарисува? - Но всичко се върти около куфарчето.
Има някаква сянка свързана с този ключ, нещо, което не съм виждала преди.
Знаех си.
Нека видим къде ще нарисувам тази сянка.
Има липсващи сгради.
Мислех, че Сенките трябва да крият Наблюдателите, а Каси?
Но не и да закриват цели сгради.
Искала си да ме видиш?
Нуждая се от помоща ти.
Наблюдателите ни следят навсякъде,
Корвър, китайците, знаят всяка стъпка, която решим да направим, чрез книгата на Каси.
- Моля? - Рисувам и тя го вижда.
И как мислите да направим бъдещето непредвидимо?
Няма да мислим какво ще направим, до момента, в който ще го направим.
- Като да плануваш, без план. - Да, правилно.
Ще ви раздам писма на всички ви, съдържащи инсртукции.
И няма да ги отваряте докато не ви кажа.
И последното писмо, ще напиша за себе си,
и ще го залича от мозъка ми.
Затова искам вие да намерите човекът, който ще излекува Кира.
- Добре. - Това ми звучи като добър план.
- Имаш ли по-добър? - Аз съм сляп.
Да.
Каси, нарисувай ми още нещо,
искам да знам точният размер и форма на куфарчето.
"Момичето ти ще умре, ако не й се бие необходимата инжекция.
Никой не знае къде е, освен мен.
Ще умреш, Ник.
Всички вие ще умрете."
Трябва да вървя и да намеря лек.
Няма да те гледам как умираш!
Ще се върна за теб!
Обещавам!
Кога да го отворя?
Когато трябва да кажеш истината.
Не ги отваряйте, докато не сте сигурни в това.
Ник!
Вземи си чадър, за дъждът.
И ти се пази!
Избяга, накара ни да те търсим из целият свят и сега просто звъниш да те вземем!
- Болна съм. - Болна си?
Не знаеш какво си!
Ти си смел мъж.
Ах! Разбира се!
Няма да ти платя сега, изчакай тук.
- Намери ли го? - Разбира се.
- Къде е? - Ето тук.
- Големият ли? - Да.
У Чанг?
Заради момичето ли си тук?
Ти си този, който може да излекува Кира.
Преди 5 години, една жена ми каза, че ще дойде един американец
- Чаках те преди 2 дена - Да
Имам работа за теб.
Преди 2 часа написах 7 писма,
и ми трябваш, за да го заличиш това от паметта ми.
7 писма, 2 часа памет.
Жената ми плати,
но не и за теб.
Когато свършим, трябва да го отвориш.
- Направи го сега. - Както поискаш.
Като се събудя, няма да помня кой съм, нали?
Чакай, чакай ... не, не, давай!
Всичко изчезна!
Бъдещето ...изчезна, загубих връзка.
Къде е шкафчето?
Супер.
Същото по размер и форма.
Без проблем. И сега какво?
4. Скрий.
Върви в къщи
Здравй отново.
Наистина ли си помисли, че ще ти се размине?
Това ли е причината, заради която умираме?
Бавно и внимателно, не дойдохте за това, а сега - парите.
Знаеш ли колко хора по света биха убили за такава работа?
Сега..
Къде е Каси?
Вдигни ме на крака.
Момичето май ни изигра.
- Това не го очакваше, нали? - Наистина ли искаш да си играем, малката?
Знам какво правиш, къде си, и как умираш!
Искаш ли да знаеш и часът?
Отидете и проверете дали дова е истина.
Според моята бележка, трябва да ви кажа, че Отрядът е на Чейн Стрийт 216.
Предвид нещата, не става ли малко сложно?
Ще се справим.
Изглеждаш ми изненадана, че те оставихме жива и те караме да използваш своя потенциал.
Ще се почувстваш по-добре.
Трябва да приемеш реалността.
Не искаме да те нараним, Кира,
опитваме се да оправим нещата.
Получиха се някои странични ефекти от лекарството,
никой не оцеля,
и искам да знаеш, че обвинявам само себе си за това, Агент Холс.
Това не е истина.
Ти си доброволец, Кира, аз бях там.
Ти си единствената оцеляла след лекарството,
Трябваше да те подкрепя, след всичко,
ти избяга.
Мислиш си, че извървя този път и ни размотава толкова пъти,
без да сме те обучили за това?
Това е Отрядът, Кира.
Нека ти помогна да си спомниш.
Опитвам се да нарисувам нещо различно, но не мога.
На някои рисунки умирам.
Това е тигър!
Сериозна съм!
Не знам как, просто го знам.
Знам, че се правя, че не ми пука понякога,
- не искам да умирам! - Каси!
Няма да се случи, разбра ли?
Кажи ми, че съм лош художник и греша.
Ужасен художник си и грешиш!
Слушай ме сега! Ти стори повече от необходимото за всеки един от нас,
единственото, за което трябва да се тревожиш сега, е как да се опазиш!
Но как?
Просто продължи да вървиш, без посока, просто се движи
и не взимай никакви решения, които могат да бъдат проследени от Наблюдателите.
И като стигнеш някое безопастно място, скрий се.
Незнам как, но съм сигурен, че ще проработи, обещавам.
Не се плаши, довери ми се!
Така е по-добре.
Ти какво ще правиш?
Не мога да ти кажа.
Направи ме на глупачка пред семейството ми!
Не се тревожи.
Нищо няма да си спомниш.
Майка ти се гордее с теб!
Искам да направя сделка - лекарството за момичето.
Добре.
4 етаж, улица Мен Уин.
- Къде е куфарчето, Ник? - Кира!
Продължи!
Помниш ли онази вечер на пързалката?
Помниш ли като хвърли топката на детето?
Това беше първият път, когато ми каза, че ме обичаш!
Ти беше момичето ми.
Искам и той да чуе.
Помня.
Никога не се е случвало.
Вчера се срещнахме за първи път.
Никога не си бил на остров Кони.
Никой не е бил там.
Използвах те, Ник!
И колкото по-бързо намеря куфарчето, толкова по-бързо ще го забравиш.
Няма ли да вдигнеш?
Подяволите, трябва да вземеш лекарството, дай ми Корвър.
За теб е!
Ало.
Давам ви куфарчето и го пускате!
Мога да ви кажа точно къде е.
- Още едно? - Разбира се.
Едно за из път.
Не се чувствай зле, този натиск от Кира е по-добър.
Убий го!
Имаш ли проблем с това?
Куфарчето!
Агент Корвър.
Съдържанието на куфарчето е притежание на правителството на САЩ.
Правителство? Ние сме единственото правителство тук!
Бъдете разумен, няма нужда никой да умира.
Не сме много по обещанията.
Убий го!
Кира!
Кира!?
Знаех си, че можем да манипулираме, но това е нещо ново.
Хей! От същата страна сме, забрави ли?
Не искай твърде много от хората, които се опитаха да ни убият.
Спри, Кира, не го прави!
Използва те, това е капан!
- Сигурен ли си, че го искаш? - Сам си го изпроси!
Докъде бяхме!
Аз не бих го направил!
- Само гледай! - Ще ми направиш услуга, ако го направиш,
това, което е вътре ще те убие, и никой няма да ти помогне вече.
Тя има нужда от него.
Погледни ме.
Ти ме познаваш,
и аз те познавам!
Погледни ме!
Остави го да го направи.
Каква загува!
Казах ти, да си носиш чадър!
- Мислех, че каза, че ще вали! - Също така ти казах, че греша понякога.
Може би трябва да промениш косата си!
И къде е истинското куфарче?
Ето го!
Откога мислиш, че майка ти е планирала това?
Отпреди да се родя.
Това е ключът. Отрядът би направил всичко, за да го има.
И ти предаде майка си за лекарството?
Все още обмислям какво стана.
Ей, какво беше това, което си инжектирах?
Обработен соев сос
Гадост!
- Ами Кира? - Ти си Наблюдателят.
Ти ми кажи!
Не се тревожи, поне сме в безопастност.
"- Кога да го отворя? - Когато се съмняваш за истината."
Убий го! Ще се видим скоро, Ник!
"Всеки греши!
Кажи истината"
превод: sNiPeRkA