Аз не вярвам в Рая.
Аз вярвам в болката.
Вярвам в страха.
Вярвам в смъртта.
На дъното на тази река има армия от мъртъвци.
Престъпници, чието време е изтекло.
Чиито приятели са мъртви.
Когато отново претърсят дъното, ще открият и мен заедно с тях.
И няма да има кой да им каже, че аз съм различен.
Чувствам мъртъвците долу. Точно под краката си.
Протегнали ръце, да ме приветстват като един от тях.
Грешката им е лесно разбираема.
ЕДНА СЕДМИЦА ПО-РАНО
Всички изстинали случаи в града
се събират и изпращат при нас. Ние се обаждаме на всички свидетели
и проверяваме дали имат какво да добавят към показанията си.
И ако имат? - Връщаме досието за доразследване.
Но не се надявай много.
Това е отдел „Студени досиета“.
Ако някой случай се окаже задънена улица, го носиш тук.
Макс се грижи за всички досиета.
Стигне ли до неговото бюро, значи случаят е свършен.
А ако някой свидетел няма телефон, трябва ли да говоря с него лично?
Не, тук не правим така. - Не разбирам - тогава как...
Как да разрешиш неразрешимото убийство за да се избавиш оттук?
Но „Вътрешни разследвания“... - Спри!
Повярвай ми, зад факта че стоя тук и те развеждам из отдела,
също се крие трагедия.
Всички сме прегрешили в нещо. Спести ми го.
Какво ще кажеш да пием по бира след работа?
А неговата история каква е? - Няма такава.
Но нали каза, че... - Слушай.
Жена му и детето му бяха убити. Не можаха да хванат убиеца. Това е.
Спомняш ли си как като дете си затаявал дъх покрай гробищата?
Просто го остави на мира.
Много хубав часовник, брато.
Напомня ми на един, който загубих.
Не си го загубил. Заложи го на 128-а улица преди няколко часа.
Питай Дъг. Той беше с теб.
Следиш ли ни, задник?
Не.
Следя само теб.
По дяволите, ченге ли си?
Не и тази вечер.
Много жалко. Дъг, върви ми вземи часовника.
Хайде, Дъг. Ела да вземеш часовника.
Явно днес нямаш късмет, а?
Бди над мен... бди над мен...
Отвори очи! Веднага!
Някога виждал ли си тази жена? - Не.
Преди шест месеца са те арестували заедно с Уилям Престън в Джързи.
Бил е мъртъв. - Защо, мислиш, съм дошъл при теб?
Чувал ли си някой да споменава тази жена?
Бил умря, защото крилата им не можаха да го вдигнат.
Той беше застрелян по време на обир. Какви ги говориш?
Крилата им са златни, перата им само изглеждат черни...
Здрасти, приятел. - Човече, казах ти да не идваш тук.
Уилям Престън беше задънена улица. - Повече няма да ти помагам, Макс.
Аз си платих дълга към обществото. Съдействах ти достатъчно.
Какво става вътре? - Малко парти.
Обиден съм - аз не получих покана. - Аз не съм пращал покани...
Казах ти - говори с партньора на Бил.
Говорих. Дъг пелтечеше само за някакви птици, беше смахнат.
Трябва ми друго име. - Нямам други идеи.
Скъпи. - Не сега, кучко!
Виж сега... Казах ти, вече не познавам такива хора.
Аз се издигнах, Макс. - Виждам.
Това е вечерно парти, това са моите приятели.
Помниш ли думата „приятели“? - Ако не ми кажеш някакво име,
ще обискирам всичките ти приятели.
Три години са много време, човече.
Когото и да търсиш, отдавна вече е изчезнал.
Преследваш призраци, Макс. Вземи се наспи, може и да го осъзнаеш.
Мислех, че познавам всички приятели на Тревър.
Макс - Наташа - Макс.
Имаш ли огънче?
Не пуша.
Интересно. Татуировката ти - интересна е.
Благодаря.
Мамка му. - Какво?
Какво търсиш тук? Ела с мен.
Не се бъркай! - Нямаш право да идваш тук.
Чиста съм. Не съм направила нищо лошо.
Защо не се отпуснеш малко - това е купон, пийни нещо.
Това са новите ми приятели.
Вече не се виждам с другите. Той е ченге.
В какво бих могла да се забъркам?
Сестра ми. Пада си малко кучка.
Макс! Трябва да си тръгваш. Веднага.
Първо трябва да говоря с нея.
Боже господи!
Ето те и теб. - Къде изчезна?
Заведи ме някъде другаде и ще ти кажа.
Доскоро, Лупино.
Полека.
Сега ли се нанасяш? - Е, заведох те другаде.
Какво ставаше в онази стая?
Кой беше онзи с татуираното лице?
Добре, как е нейното име?
За кого говориш, чие име?
Момичето от отегчителната история, която ще ми разкажеш.
Онази, която те е зарязала тук.
Колко тъжно.
Ако искаш можеш да ме наричаш с нейното име.
Така можеш да правиш любов с нея сякаш не те е напускала.
Макс... липсваш ми.
Махай се.
Моля? - Махай се, веднага!
Изхвърляш ме от леглото си? - Да, събирай си боклуците и изчезвай!
Аз съм Оуен. Оставете съобщение.
Оуен, аз съм Наташа.
Къде е Лупино? Имам нужда от малко стока.
Обади ми се, става ли?
Не! Не още! Недейте!
Какво? - Качи се, ако обичаш.
Къде отиваме? - Искам да видиш нещо.
Какво е станало с тях? - С нея. Само една е.
Не мога да повярвам.
Какво, да не сте се целунали и да сте събрали отново?
Открихте ли оръжието? - Все още не.
Изглежда като от нож, но... кръвта е прекалено много.
О'Брайън!
Защо ми го показваш? - Виж какво открихме.
Познаваш ли я?
Наташа.
Хайде да се разходим.
Какво правим тук? - Ще си вземем по бира.
На улицата ли искаш да говорим?
Добре. Снощи си бил с жертвата, намерихме портфейла ти в уличката.
Ако не говориш с мен, ще пратят някой, на който не му пука за твоята история.
Не съм я убил, защо ми е история? - Какво става, Макс?
В какво си се забъркал? На мен можеш да кажеш.
Знаеш какви въпроси ми задават колегите за „бившия ми партньор“.
Тогава добре, че ми пазиш гърба! - Какво искаш да кажеш?
Като знам как разследваш убийства, не се надявам за момичето в уличката.
Така ли мислиш? Че съм провалил разследването на Мишел?
Направих всичко. Всичко!
Той все още е на свобода, един от тях е на свобода!
Ето това е „всичко“!
Нямам какво да ти кажа.
Стига, Макс!
Много добре.
Удоволствие е да се прави бизнес с вас.
Нещо се е случило с Наташа.
Детектив Макс Пейн. Моля, оставете съобщение.
Макс, аз съм Алекс.
Госпожице Сакс?
Моите съболезнования.
Проверих телефонните й разговори.
Последно е говорила с Оуен Грийн.
Обаждала му се е два пъти.
Макс, мисля, че има връзка между убитото момиче и убийството на Мишел.
В момента пътувам към апартамента ти.
Алекс, тук ли си?
Алекс?
Бащата на лекаря е бил патрул в 45-и участък.
Уреди ти тиха стая. - Би-Би.
Къде съм? - Болница „Сейнт Мери“.
Докараха те в доста тежко състояние. Какво стана?
Не си... Алекс.
Диспечерката не успяла да го открие,
разбрали са от Криста къде е.
Първата кола стигна навреме за теб,
но Алекс...
Алекс вече е бил мъртъв.
Стрелях шест пъти. Уцелих нещо, някого. Трябва да проверите болниците.
Аз вече не съм ченге, Макс. Дойдох да те видя.
Той искаше да ми каже нещо. - Слушай.
Каквото и да си спомниш, ще помогне. Нямат никакви следи.
Ти си основният заподозрян.
Можеш да им кажеш къде да ме открият.
Бдението започва след един час. Ще тръгвам.
Какво си мислиш, че правиш? - Ще отдам почитта си.
Но не и в този вид. В офиса имам чиста риза.
По път ни е.
Г-н Хенсли. Заповядайте.
Кога са се преместили тук? - Взехме сградата миналата година.
Ние? - Извинявай. Навик.
Добро утро, Спайк. - Добро утро, г-н Хенсли.
Знаете процедурата - трябва да впишете госта.
Господи.
Г-жо Хорн.
Как си?
Добре, благодаря.
Знаеш, че винаги можеш да ме потърсиш.
Ако има нещо, което можем да...
Знам. Мислех да се обадя. Имам визитната ви картичка.
Тя беше светъл лъч в нашата компания.
Не мога да ти гарантирам, че някоя от ризите ще ти стане.
Запазил съм ти брошура. Третата страница отзад.
Дават стипендия на нейно име.
Все ме питаха какво би искала тя.
Аз им казах - „Изкуство“.
Тя обичаше изкуството, нали?
Знаеха, че сме близки, мислеха, че съм й роднина.
Стипендията е хубаво нещо, така се запомнят хората.
Джо. Макс, спомняш ли си Джо?
Искаш ли да поработиш извънредно? - Друг път - шефът е истински задник.
Откакто стана шеф на охраната, трябва и да се смеем на шегите му.
Но все още ми плащат като на чистач.
Търси те. Току-що звъня и в моя офис.
Да.
Криста.
Господи.
Трябваше му само една дума от теб.
За да намери спокойствие.
Сега доволен ли си, Макс?
Накара го да си мисли, че не е направил достатъчно.
А ти какво направи, Макс?
Какво направи Макс Пейн?
Освен това, че носи само нещастие...
На всички, които някога са го обичали.
Моля те, напусни дома ми.
Върви си.
Боже. Пази се от тоя задник.
Детектив Макс Пейн? Джим Бравура, Вътрешни разследвания. Елате с мен.
Сега ли? - Да, сега.
Защо портфейлът ви беше у нея? - Открадна ми го.
Как го е откраднала? Преджобила ли ви е?
Откъде се познавахте? - Запозна ни един приятел.
Тревър Дънкан ли е приятелят?
Да. - Много изискано.
Знаете ли с какво се занимава той?
Преди ми беше информатор.
Кажи ми, Макс...
За какво му е информатор на прославен книжен плъх като теб?
Ще ни окажеш пълно съдействие, нали?
Само кажете магическите думички. Но първо ще говорите с профсъюза.
С детектив Балдър не сте работили заедно откакто бяхте прехвърлен.
За какво се свързахте отново?
Той искаше да поговорим. - И?
Имам две тела, на десет отделни части и ти си последният, който ги е видял.
Да, и част от кръвта е моя. Успех в разследването.
Добра работа, детектив.
Ако наистина си му приятел, поговори с него.
Дано това да си заслужаваше, защото така изглеждаш виновен.
Не само в отдела на Алекс мислят, че ти си убиеца.
В момента имаш нужда от приятели.
Отвън аз не мога да ти помогна особено.
Къде тръгна?
Тъпо копеле.
Не мога да повярвам.
Тоя майтапи ли се?
Да хванем копелето. - Къде си мислиш, че отиваш?
Детективът в този кабинет беше убит.
Върни се, задник! Къде си тръгнал?
Спри веднага! Какво търсиш там?
Дръпнете се, направете път! Направете път, по дяволите!
Отвори, Макс!
Отвори проклетата врата!
Отвори!
Отвори вратата!
Кучи син!
Къде е той?
За Бога, Макс, ще измръзнеш!
Защо не влезем вътре? - Алекс е знаел нещо ново за Мишел.
Ако е знаел нещо, не мислиш ли, че щеше да ти каже?
Затова беше дошъл, когато го убиха. Онова нещо, което беше в стаята...
Какво точно търсиш? - Нищо, забрави.
Макс, кажи ми! Макс!
Къде хукна сега?
Пусни пистолета!
Спокойно.
Извади резервния си пистолет с лявата си ръка.
Готово. - На колене.
Какво? - Падни на колене!
Трябва да поговорим за сестра ми.
Партньорът ми също беше убит, търсим един и същи човек!
Да, теб!
Кой е Оуен Грийн?
Откъде знаеш това име? - Наташа се обади...
Не смей да произнасяш името й! - Чух я да му се обажда.
Оуен последен я е видял жива.
Да, ако изключим човекът, който си е оставил портфейла до трупа й.
Мислиш ли, ченге от „Убийства“ би направило такава грешка?
Убиецът на сестра ти вероятно е убил и партньора ми, а може би...
Ако искаш да помогнеш, помогни ми да открия Оуен Грийн.
Спри тук. Грийн е на последния етаж.
Знаеш с какво си изкарвам прехраната, ако опиташ нещо, ще те убия.
Кой е той? - Наркоман, познат на сестра ми.
Оуен! Оуен, отвори!
Идват.
Оуен, погледни ме.
Знам, че Наташа ти се е обадила. Знаеш ли какво е станало с нея?
Тя си отиде.
Взеха я.
Оуен.
Оуен, успокой се.
Взеха я под крилата си.
Взеха я.
Господи.
Това не е нещо ново. Хората откачат и скачат от прозорците без причина.
Просто се случва.
Наташа си правеше татуировките тук.
Ще ти се обадя по-късно.
Мога ли да ви помогна? - Да.
Какво означава тази татуировка? - Пехотинец ли си?
Ето тази. - Какво означава?
Това е Валкирия.
Викингите са я носили за да ги предпазва.
Валкирийте летели над бойното поле и прибирали душите на праведните.
Награждавали онези, пролели първа кръв.
Ангел-хранител за воините.
В норвежката митология, единственият начин да отидеш в Рая,
е да умреш в бой.
Ако умреш в съня си, отиваш в Ада.
Предпазване от какво?
Какво „Ъ“? Каза, че ги носят за да ги предпазват.
От какво се страхуват?
Моля ви!
Тук е добре.
Трябва да говоря с Линкълн.
Компания ли очакваш, Линкълн? - В момента е много опасно.
Разбрах за сестра ти. - Ами?
Знаеш ли нещо по въпроса?
Тя няма да е последната.
А татуировките? Какво означават?
Крилата.
Маркира ги.
Какво означава това? - Дяволът си събира армия.
Така ли?
А този дявол има ли си име?
Много.
Този, когото търсиш, е Лупино.
Мястото се нарича Раг-На-Рок.
Един стар клуб в източната част.
Слушай...
Все още имаш връзки в полицията, нали?
Провери дали са научили нещо за детектив Макс Пейн.
Макс Пейн?
Какво? - Макс Пейн е пощурял...
Вече от три години тормози хората.
Търси нещо, което Бог иска да остане скрито.
А това го прави още по-опасен.
Мона.
Стой далеч от Макс Пейн.
Не искаш да бъдеш близо до него в Деня на страшния съд.
Взеха я под крилата си.
Крилата им са златни, перата им само изглеждат черни...
Това е Валкирия. Ангел-хранител за воините.
Тя беше светъл лъч в нашата компания.
Какво има, какво става?
Не аз съм пропуснал нещо.
Нещо е липсвало. - И?
Би-Би, как така „И“?
Какво са направили със служебните й папки?
Не знам. - Тогава кой знае?
Как се казваше старият ни супервайзър?
Макс, стига. - Как се казва?
Колвин. Джон Колвин. Все още ли е тук?
Почакай, Макс! - Би-Би.
Все още ли работи в компанията?
Джейсън Колвин.
Името му е Джейсън. - Благодаря.
Говорите с детектив Бравура. - Трябва да поговорим за Макс.
Възможно най-скоро. Моля ви, спешно е.
Благодаря ви, че се съгласихте да се срещнем тук.
Трябва да ви обясня какво се случи с Макс.
Досието не може да ви каже всичко.
Освен ако не смятате, че там е всичко, което трябва да знаете за Макс.
Не мога да ви опиша колко красива беше Мишел.
Колко щастливи бяха двамата.
Не мога да ви опиша колко много приличаше на нея бебето.
В началото изглеждаше като обир.
Нападателите бяха някакви отрепки, дребни риби.
Кой знае?
Предполагам, че онзи ден са искали нещо повече.
Мишел!
Всичко е наред. Те вече са при ангелите.
Беше закъснял с не повече от 10 минути.
Това беше всичко.
Десет минути.
Търсихме третия мъж навсякъде, но нямаше за какво да се хванем.
Макс бе прехвърлен в „Студени досиета“.
Работеше по следи, които не водеха на никъде.
Никога вече не беше същият.
Разбира се.
Разбирате ли?
Той е син на моя стар партньор.
За мен той е от семейството. Трябва да му помогнете.
Трябва да го чуете какво говори. Пълни безсмислици.
Наумил си е, че някой от компанията е отговорен.
Опасявам се, че ще се забърка
в някоя ситуация преди да успея да го убедя да се предаде.
Значи наистина мислиш, че той... - Мисля, че трябва да го намерите.
Какво има, Джейсън?
Представлява ли заплаха?
Не... не.
Но мислех, че трябва да знаете.
Просто се погрижи за това.
В кабинета ти те чака един мъж.
Детектив е.
Това дъщеря ти ли е?
Да.
На три годинки е. - Красива е.
Мога ли да ви помогна с нещо, детектив?
Все още не знам.
Може би ако ми кажете за какво става въпрос...
За убийство. Множество убийства.
Не разбрах как е вашето име.
Макс Пейн.
Извинявай, не те познах.
Няма нищо.
Какво знаеш за работата на Мишел?
Точно преди смъртта й.
Рутинни проекти.
Нищо необикновено.
Наистина ми е трудно да бъда по-конкретен след толкова време.
А можеш ли да провериш?
Честно казано, едва ли е възможно.
Знаеш - толкова време назад...
Всички документи са унищожени и...
Не се сещам за друг начин. - Значи от нея няма следа?
Това не е... лично, просто...
Не можем да пазим всичко.
По телефона ли ще се обаждаш? - Мисля, че трябва.
Красив офис имаш.
Джаки, здравей...
Какво знаеш? - Чакай!
Трябва да говоря с някого за бивша ваша служителка.
Седнете ето там.
Лъжеш ме. Защо? - Не лъжа.
Господин Колвин!
Кажи ми какво е станало с Мишел! - Не знам.
Г-н Колвин, добре ли сте? - Джаки!
Г-н Колвин, аз съм Джаки. Чувам ви!
Добре ли сте?
Върху какво е работела? - Не знам!
Аз отговарях за различен проект. Беше правителствена поръчка.
Какво общо имаше с това Мишел? - Нищо, тя беше просто...
Охрана. - Може ли да говоря с Би-Би?
Би-Би, Джейсън има проблем! Да се обадя ли на момчетата?
Не, не, аз ще им се обадя. - Побързай, моля те!
Поръчката беше на военните.
Нещо, което правеше войниците по-агресивни в битка.
Резултатът беше катастрофален.
Само един процент от тях ставаха по-силни.
Останалите страдаха от ужасни халюцинации - дяволи, демони...
Направо полудяваха.
Ефектът беше неконтролируем.
Пристрастяването беше толкова силно, че се страхувахме за учените.
Трябваше да прекратим проекта. Обектите преследваха учените.
Убиваха ги дори само за една доза.
Това ли се случи с Мишел? - Не.
Как така „Не“? Тогава какво стана с нея?
Тя дори не знаеше какво я чака. - Г-н Колвин, охраната е на път.
Ще ти кажа какво стана, но трябва да ме измъкнеш оттук веднага.
За какво говориш? - Ще призная всичко, но трябва да...
Не става. Веднага ми кажи какво е станало с нея!
Беше убита заради дрогата.
Пликът - вземи го с нас! Всичко е в него.
Моля те, трябва да ме защитиш от тях.
За кого говориш? - Мъжете, които убиха съпругата ти.
Вземи плика. Вземи го!
Хайде.
Успокойте се! Полиция!
Обажда се Джим Бравура от В.Р.
Кой отряд е изпратен в „Езир“?
Как така никой не се е обаждал?
Разбира се, че желая да съобщя!
В центъра се стреля с автоматично оръжие!
Горе ръцете! Предай се веднага! - Няма начин!
Колвин знаеше.
Успокой се, Макс. Ще обсъдим всичко още сега.
Добра работа, момчета. Видяхте ли какво направихте?
Помогнахте му да се измъкне. Аз съм полицай, нещастник!
Всички ще получите медали за това.
В офиса съм. Ще ти се обадя по-късно.
И винаги ще имат преднина в бойните действия на бъдещето.
Валкир - 100% ефективен.
100% тестван в бойни условия.
Новото оръжие във войната срещу тероризма.
Валкир - силата на свободата.
Валкир - да спечелим войната с терора.
Ела да видиш.
Още от зората на времето,
великите пълководци винаги са знаели фундаменталната истина за войната.
Моралът печели битките.
Благодарение на най-новите постижения на компанията „Езир“,
армията на бъдещето ще може да отключи безкрайния потенциал
на всеки войник.
Представяме ви Валкир, силата на свободата.
Затова ли е всичко? За някаква дрога?
Как се подобриха бойните ти умения,
откакто взимаш Валкир?
Като за начало - вече не се страхувам.
Би ли описал, ако обичаш, как Валкир печели войната с терора?
Например, изправяш се срещу група бунтовници, но вместо със страх,
си изпълнен с... мир, предполагам.
Сякаш нещо те наблюдава отгоре. Чувстваш се сякаш имаш криле.
Значи казваш, че се чувстваш по-силен, по-сигурен и по-способен?
Определено. Просто правиш каквото е необходимо да спечелиш войната.
Чувстваш се неразрушим. Нищо не може да ме спре.
Мога да се изправя срещу всичко.
Забелязал ли си странични ефекти?
Мога да говоря само за себе си... и не.
Извинете.
Искате ли да го направим отначало? - Не, няма нужда.
Той е убил съпругата ми.
Също и Наташа.
Той е в един стар клуб - Раг-На-Рок.
Знаеш ли къде се намира? - Да.
Забрави го, Макс. Ако отидеш там, ще умреш.
Можеш да разчиташ на помощта ми за всичко, но не и за това.
Задръж си я.
Не искаш да се измъкнеш жив.
Мислиш ли, че като те пречукат, отново ще бъдете заедно?
Да, надявам се, че накрая става така.
Шести патрул. Лупино е проверен.
Идват, чуваш ли ги?
Сега ще разберем за кого идват.
Ще видим кого от двама ни обичат повече.
Ангелите.
Ангелите все още не са приключили с теб.
Би-Би?
Какво става тук, Би-Би?
Хайде.
Да се махаме оттук.
Би-Би, какво става тук?
Би-Би, видях Лупино, той не знаеше кой съм. Какво правиш тук?
Сега ли? - Все още не.
Закопчей го.
Какво трябваше да направя? Мишел постоянно си пъхаше носа.
Някои кашони от прекратения проект липсваха.
Тя ми го спомена, без да съзнава какво всъщност ми казва.
Трябваше да говоря с нея.
Да й обясня моята гледна точка, преди да го каже на друг.
До онази нощ винаги когато нещо се объркаше, ми изглеждаше непоправимо.
Мишел беше първият проблем в живота ми,
достатъчно малък, за да мога да го разреша сам.
След като това се случи, осъзнах, че мога да браня своето
със собствените си ръце.
По времето, когато Мишел спря да крещи онази нощ,
аз научих най-удивителният урок.
Че мога да правя това цял живот.
През онази нощ станах нов човек.
В онзи момент разбрах как да пласирам дрогата по улиците.
Как да използвам Лупино и другите, а останалото беше лесно.
И всичко това, благодарение на Мишел - първият проблем, който разреших сам.
А вторият... беше бебето.
Стига толкова. Стига глупости.
Би-Би. - Успокой се, мамка му!
Не е като да не сме го очаквали.
Мрачен и сърдит на света, Макс така и не го превъзмогна.
Подай ми онова въже.
Добре е, че баща ти не доживя да го види.
Единственият син на великия Бил Пейн.
Жалко наркоманско самоубийство.
Направо щеше да се поболее.
Застреляй го!
Майната му!
Ще замръзне до смърт.
Хайде.
Все още не, Макс.
Бравура! Защото половината ми мъже висят тук, вместо да са по улиците?
Разследвам стрелба по невъоръжен цивилен - Джейсън Колвин
и опит за убийство на детектив Макс Пейн.
Така ли? Аз чух, че е стрелял първи и доколкото знам какъв вид са моите хора,
не мисля, че ще ви кажат друго. - И какъв вид са твоите хора?
Истински ченгета. Без да се обиждаш. - Не се обиждам.
Агент Талиенте, запознайте се с едно истинско ченге.
Специален агент Джак Талиенте, ФБР.
А вие кой сте?
Бравура е извикал ФБР.
На път са.
Хайде, за Бога! Макс е мъртъв, нямат нищо друго.
Хайде!
Спокойно, Джо.
Колата ви чака, сър.
Мамка му!
Не е мъртъв, тук е! - Глупости.
По дяволите, къде е?
На кого се обаждаш?
Късно е. - Трябва ми хеликоптер на покрива.
За какво говориш? - Случаят с Мишел Пейн не е приключил!
Постави пластичен експлозив, за да не може да стигне до покрива.
Луд ли си?
Видя ли го? Видя го, Джо.
Той няма да се откаже.
Чуват се множество изстрели. Имаме нужда от незабавно подкрепление.
Мишел? - Макс.
Макс.
Макс, хайде!
Слушай, ще ги задържа колкото мога, но ти трябва да довършиш започнатото.
Макс, хайде.
Помогни ми. Вземи го!
Макс, погледни ме!
Още не си свършен.
Внимавай с оръжието.
Хайде стига, Мона.
Сигурен съм, че можем да се разберем някак.
Би-Би!
Дръжте Макс Пейн на мушка. Никой да не стреля!
Хванете Пейн жив, ако е останало нещо от него.
Спокойно, Би-Би.
Бравура, добре ли си? - Всички да се качват нагоре!
Качваме се. Първа дивизия, тръгвай!
Хайде, нагоре!
Къде си?
Невероятно е - колко много сняг!
В крайна сметка се оказа един прекрасен ден.
Искаш ли да чуеш моята изповед?
Не знам за Рая...
Но аз вярвам в ангелите.
Виж, това е татко.
Това е твоят татко.
Все още не, Макс.
Макс Пейн е жив. Всичко е наред, хванахме го.
Превод и субтитри ПЕТЪР ХАРАЛАНОВ
За К.
TRANSLATOR'S HEAVEN http://subs.sab.bz
режисьор ДЖОН МУР
сценарист БО ТОРН
оператор ДЖОНАТАН СЕЛА
монтаж ДАН ЗИМЕРМАН
костюми ДЖОРДЖ Л. ЛИТЪЛ
музика МАРКО БЕЛТРАМИ БЪК САНДЪРС
МАКС ПЕЙН
МАРК УОЛБЪРГ
МИЛА КУНИС
БО БРИДЖИС
КРИС „ЛУДАКРИС“ БРИДЖИС
КРИС О'ДОНЪЛ
ДОНАЛ ЛОГ
АМАУРИ НОЛАСКО
КЕЙТ БЪРТЪН
ОЛГА КУРИЛЕНКО