ВІЙНА ЧАРЛІ ВІЛСОНА
Занепад та розвал Радянської Імперії,
кульмінацією якого стало падіння Берлінської стіни –
це одна з найвизначніших подій у світовій історії.
У цій війні було багато героїв,
але Чарлі Вілсон заслуговує на особливе визнання.
Ще 13 років тому Радянська армія здавалася непереможною.
Але безстрашний Чарлі
завдав нищівного удару, який послабив комуністичну імперію.
Без Чарлі історія була би сумнішою та похмурішою.
Тож, уперше
ми нагороджуємо цивільного такою високою відзнакою –
званням Почесного співробітника.
Шановні працівники Таємної служби,
конгресмен Чарльз Вілсон.
ФІЛЬМ ЗАСНОВАНИЙ НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ.
6 КВІТНЯ, 1980
-Буде як у «Далласі». -Правильно.
-Розумієш про що я? -Це ніби «Даллас», але про Вашингтон.
-Так. -Так прямо і cкажи.
-Коли презентуватиму? -Так і скажи...
«...до біса круто». Так і скажеш.
«Даллас», але про Вашингтон.
З усілякими інтригами, шантажем
-і звірячим сексом. -Гламур, сила.
-Розумієш, про що я? -Це чортів «Даллас».
Або «Фелкон Крест».
-Так. -Але про Вашингтон.
Скажи це Чарлі.
В АФГАНІСТАНІ
Нам довелося замаскуватися під повстанців.
Чарлі.
Щось на кшталт «Далласа», але у Вашингтоні.
-Крістал у головній ролі. -Так.
Скажете, коли показуватимуть. Постараюся бути вдома.
Не віриш, що у мене вийде?
Гадки не маю, як все це працює.
-А я маю. -Ти сказав, що вислухаєш.
Тому ми тут.
І часто вони роздають головні ролі тим,
хто раніше не грав професійно?
Чарлі, вона ж була на обкладинці «Плейбоя».
Думаю, це нічого не міняє.
Міг би серйозно до цього поставитись.
Та я серйозно ставлюся, але скажи мені дещо.
В чому це зараз Ден Разер?
-Що? -Ден Разер.
-Що це на ньому? -Ти дивишся телевізор?
-Він не поголився? -То й що?
Вибачте! Агов! Ви б не могли зробити голосніше?
Не могли б додати звуку?
Мене неймовірно ковбасить.
Так. Ясно
Все ж, ви б не могли взяти пульт і додати гучності?
Чарлі, перейдемо до справи?
Ден Разер носить тюрбан. Не хочеш дізнатись навіщо?
Це репортаж з Індії.
Ні, це Афганістан.
-Готово. -Дуже вдячний.
Ми його взяли його в полон у афганців.
У нього є боєприпаси? У нього три установки.
Але чи є боєприпаси? І скільки?
Він говорить про моджахедів.
-Ні, ми нічого не захопили. -Священики?
Ні, моджахеди це такі священні воїни.
-Священики! -Звідки мені знати?
Поле.
І він... Він каже, що Америка живе уві сні.
Вона не усвідомлює, що якщо росіяни захоплять Афганістан
і дістануться Перської затоки,
то наступною жертвою будуть Сполучені Штати.
Певен, він знає, що у В'єтнамі...
Вибачте.
Нам просто цікаво, ким ви працюєте.
Я не поліцейський, якщо вас це цікавить.
Ні. Ми просто... Нам тут не багато трапляється хлопців, які
-і про світ знають, і відпочити люблять. -Ні.
Я член Палати представників США.
-Перепрошую? -Я конгресмен.
-Жартуєте? -Ні. Я цілком серйозно.
Я Чарлі Вілсон. Я представляю Другий Техаський виборчий округ.
Техас. А це Крістал Лі.
Це Пол Браун. Як вас звати?
-Стейсі. -Стейсі.
-Келлі. -Келлі. Що ж, радий знайомству.
Як же ви відпочиваєте зі стриптизерками і кокаїном, якщо ви конгресмен?
Я не стриптизерка.
-Я стриптизерка. -І я стриптизерка.
Бачиш, вони себе мали на увазі.
Знаєте, ваша правда.
Мені вже треба йти. Руки зморщились.
Чарлі, мені треба $29,000 на усе.
Ти знаєш, що я можу цього досягти, і ти знаєш, що зацікавлений у проекті.
Хто хоче зі мною в аеропорт?
-Я! -Пол?
Добре.
...священна війна проти Союзу.
І вони кажуть, що виграють її,
якщо дістануть зброю – від нас чи когось іншого у вільному світі.
Так, я з конгресменом Чарльзом Вілсоном та Крістал Лі...
-Нащо він це зробив. -...із Техасу.
Чи були взагалі серіали про Вашингтон?
-Мені здається, не було. -Не було.
Дякую. Номер люкс ще на одну ніч. Безкоштовно.
-Мені повернутися? -Ні.
-Не можеш лишитися? -Ні.
-Лишайся. -Не можу. Буде голосування.
Що, важливе?
-Так. -Про що?
Необов'язкова резолюція, що висловлює волю Конгресу,
згідно з якою Департамент оборони повинен продовжувати підтримувати
Рух бойскаутів Америки.
Маєш мене за дурепу?
Чарлі, вирішуй уже.
Мені потрібна відповідь щодо нашого з Крістал проекту.
По-перше, буду вдячний, якщо ти не розкидатимешся моїм іменем так часто.
Іноді я сам ним користуюся,
і воно мені потрібне.
По-друге, я з Лафкіна, що в Техасі.
Я син бухгалтера лісозаготівельної компанії.
Я заробляю 700 доларів на тиждень, плачу аліменти,
тож думка, що у мене в банку є $29,000, досить божевільна.
А так мені подобається твоя ідея.
-Кріс, подзвоню на цьому тижні. -Добре.
Гаразд.
Стейсі, Келлі, радий був знайомству. Ви живете в Неваді?
-Так. -Обов'язково проголосуйте!
Бувай. Ми тебе любимо!
Ви мене не знаєте. Це вам.
-Дякую, сер. -Дякую.
-Бувай! Бувай, Чарлі! -Я люблю Лас-Вегас!
Що ще?
Той чоловік з Дейрі Квін, Ларрі Ліддл, чекає у вашому офісі.
Так, я запросив його.
-Він хоче поговорити про вертеп. -Ви про сценку з народженням Ісуса?
Він на громадській території, і місто його виганяє.
Я думав, він прийшов сфотографуватися.
-Конгресмене. -Так?
Потрібно поговорити. Маєте хвилинку?
-Тіп попросив з вами поговорити. -Гаразд.
Про Джона Мерта.
-Кажи. -Прокурор під нього копає.
Вони нічого не знайдуть.
Джон Мерта чистий, як підлога моєї мами.
Так, але Тіп хотів і вас винести на Комітет з етики.
-Жартуєш. -Ні.
Боже, Донеллі, усі знають, що я до цього не причетний.
-До етики? -Так!
Спікер все одно хоче, щоб вас розглянули в комітеті.
Добре. Якщо будуть питати, що я роблю у Комітеті з етики,
скажемо, що я залицяюся до жінок і п'ю віскі, і спікеру здалося,
що такі люди не представлені в комітеті.
-Одна людина, один голос. -Точно.
Тіп у боргу не залишиться.
-Вівторок, так? -Вівторок.
Якщо згадаєте щось, я можу йому передати...
Так... Так.
Хочу бути в раді директорів Центру Кеннеді.
-Чарлі. -Вибачте?
Виявляється, Конгрес призначає раду директорів Центру Кеннеді.
Ідеальне місце для побачень, але квитки для мене надто дорогі.
-Вважайте, що ви уже там. -Прекрасно.
Ідіть голосувати.
Ще кілька хвилин. Глянемо, які новини.
Чому як усі не зачекаєте на газети?
Тому що важливо знати сьогоднішні новини сьогодні.
Так я на день розумніший за тебе, що мені також подобається.
Я знаю. Не думаєте, що це якось нерозумно?
«Пан Ам» та «Східні Авіалінії» знижують свої тарифи.
-Через Бреніф. -Що нерозумно?
Входити в раду Центру Кеннеді
через безкоштовні квитків в Королівський балет...
-Чекай. -Що?
Повідомлення з Кабулу.
Узбекистан?
Афганістан.
Росія, Афганістан, Пакистан, Іран, Ірак, Кувейт, Саудівська Аравія,
Йорданія, Ізраїль, Єгипет.
Джим ван Вагенен лобіює для нас чорні фонди
у Департаменті оборони?
Так.
Якнайшвидше клич його до мене.
-Як я голосую? -За.
-Точно? За бойскаутів? -Так.
Джим ван Вагенен. Знайди його і покажи йому ту новину.
-Так, сер. -Саме ви мені і потрібні.
Конгресмен буде за хвилину. Він на голосуванні.
-Напевно, важливе. -Ні. Не дуже.
Марло, можеш поставити на наступний тиждень?
Офіс Чарлі Вілсона. Доброго ранку.
Третє...
-Так? Як ти? -Сьюзан, можеш допомогти?
Гаразд. Зараз повернуся.
Добре, бувайте.
-Міс? -Так, сер?
Дивлюся довкола і бачу, що тут працюють самі жінки,
і всі дуже вродливі.
-Так усюди? -Що ж...
Конгресмен Вілсон любить одну приказку.
Він каже: «Друкувати можна навчити, а от відрощувати цицьки – ні».
Як мило.
-Ларрі! -Конгресмене!
Ні. За $5,000 щодва роки називай мене Чарлі.
А за $10,000 називай мене Бетті Сью, і я почищу тобі каналізацію.
Це моя донька Джейн.
-Тепер пригадую Джейн. -Офіс Чарлі Вілсона. Доброго ранку.
Ласкаво просимо до Конгресу.
На кілька хвилин вкраду вашого татуся.
Ларрі, бажаєш чогось випити?
-Зараз десята ранку. -Що ж, справедливо.
Сідай.
Що там з вертепом? Розказуй.
Що ж, сер,
щороку з давніх давен
пожежна станція міста Накодочес показувала вертеп.
І от Спілка громадянських свобод подала в суд
за демонстрацію релігійних символів на громадській території.
Це ж Різдво. Це вертеп.
Нехай би це було десь у триклятому Скарсдейлі,
але це ж схід Техасу, і я хочу знати, кого ми ображаємо.
Крім тих двох адвокатів зі спілки.
Страшенно цікаве і заплутане питання.
Дозвольте дещо запропонувати.
За півтора квартали від пожежки
є церква – Перша Баптистська Церква Накодочеса.
Перед нею ще така гарна галявинка.
Ні-ні. У нас християнська країна, Чарлі,
-заснована на християнських цінностях. -Звичайно.
Нехай інші вклоняються будь-кому – ми не проти,
та коли вже не можна поставити вертеп
на Різдво в Накодочесі,
то щось тут не так.
Ларрі, не перебільшуй.
Можна ж перенести вертеп до церкви,
-і все буде гаразд. -Не в цьому справа!
Добре. Почнемо спочатку?
Чим я можу допомогти?
Ти можеш вплинути на суд проти того комітету.
Вплинути? Як?
-Ти призначив суддю. -Я не призначаю суддів.
Я подаю рекомендації президентові.
Гадаю, ми обоє знаємо, що це означає.
Я не можу просто викликати суддю і віддати йому наказ.
-Чому? -Бо це суперечить купі до біса
гарних законів, Гаррі.
-Ларрі. -Ларрі.
Мені потрібно поговорити з деким. Вибачиш?
До речі, я люблю Ісуса і його матір Марію як ніхто інший.
Цей вертеп можна перенести в якусь із 38 церков, і всі будуть щасливі.
-Подзвони. Люблю Чівас. -Гаразд.
Джейн, як ви?
Хочете кави?
Чогось випити? Може ще чогось? Добре.
-Джиме. -Конгресмене.
Бачив повідомлення з Кабула?
Так. Тепер ми щодня стежимо за новинами.
-Бачив Дена Разера вчора? -Так, бачив.
Скажи дещо. Який бюджет у Підкомітету Оборони
для секретних операцій проти комуністів в Афганістані?
-Загалом? -Загалом.
П'ять мільйонів.
Джиме, за п'ять мільйонів вертольотів не назбиваєш.
А вони стараються. Чого не скажеш про нас.
Збери всіх. Треба вдвічі більше.
Офіс Чарлі Вілсона.
Пробачте, сер?
Бюджет секретних операцій. Треба вдвічі більше.
Гаразд.
Ми недовго, добре?
Ось що я придумав, Ларрі.
Офіс Чарлі Вілсона.
Може, через 20 хвилин. Щойно пішов на зустріч.
Звісно.
Мій командир на флоті написав в особистій справі,
що я був настільки ж хорошим солдатом, наскільки
нестерпним цивільним.
Можеш глянути.
Мовляв, я був би віце-чемпіоном з доган
у військово-морській академії.
А хто ж тоді чемпіон? Я хочу з ним переспати.
У Вашингтоні спекотніше, ніж у Накодочесі,
ти ж не проти, якщо я скину одяг?
Доведеться з цим змиритися, Джейн.
Клич мене вранішнім янголом
Доторкнися до моєї щоки, перш ніж піти
Іди сюди. Покажу тобі найкращий краєвид столиці.
-Хочеш трохи? -Ні. У мене є.
-А я обидва люблю. -Напевно, добре бути мною.
Чула, що це так і є.
Меморіал Іво Джима.
Це Лінкольн.
Вашингтон. Тепер праворуч.
Меморіал Джеферсона. Міст Арлінгтон.
А там – Пентагон.
-О, це Пентагон. -Це Пентагон.
Хочеш, покажу тобі ще один краєвид?
А хочеш, Джейн...
Як же без цього?
Дай мені секунду.
Алло.
Просто нечувано ти вчинив сьогодні.
-Хто це? -Це Джоан.
Джоан!
Боже, радий тебе чути. Можна я передзвоню пізніше?
У тебе в спальні Рональд Рейган?
Ні.
Тоді я набагато важливіша за будь-кого, хто там.
-Щось не так? -Одна-дві секунди.
Добре, я весь твій.
Що я такого нечуваного зробив?
«Треба подвоїти».
Бо мені сказали, що в тебе немає подружки.
-Що? -Ти сказав ван Вагенену подвоїти бюджет.
Чорт, Джоан, не знаю, про що ти.
Якби й сказав, це секретно.
Звідки в тебе інформація про підкомітет?
І що тобі з того, любий?
Це ж питання національної безпеки, і я не хотів би думати...
Перепрошую, вибач.
-Зачекай. -Вибач,
мені сказали, в тебе немає подруги.
Немає. Це не подруга. Це шоста за статками жінка в Техасі.
Але і це добре.
Гаразд, знову привіт.
Мій друг зняв чудовий фільм про необхідність
американської допомоги в Афганістані.
-Кіно зняв? -Так.
Я показуватиму його у п'ятницю на благодійній вечірці у себе вдома.
Знаєш, ти ніколи не був у мене, Чарлі.
Ти хочеш, щоб я їхав до Х'юстона дивитися кіно?
Будуть жінки і багаті спонсори. До п'ятниці.
Так, мем.
Гей.
Дякую, Джоан.
Знаю, нелегко було отак знятися і приїхати.
ШТАБ-КВАРТИРА ЦРУ ВІРДЖИНІЯ
Знаю, тебе не так виховували. Думаю, це те слово, яке я шукав.
Не така ти людина. Я розумію.
Не хочу принижувати тебе чи карати,
тож чому б тобі просто не вибачитись?
Скажемо, багато води з тих пір камінь сточило і візьмемося до справ.
Вибач, якого дідька?
-Що? -Про що ти в біса говориш?
Клер Джордж сказала, що ти приїхав вибачитися.
Ні, я приїхав, щоб ти вибачився переді мною.
-Це хто сказав? -Клер Джордж.
Ти послав мене смоктати член, і я ще й винний?
Багато води збігло, вода камінь точить, йолопе.
Зрозуміло, що між Клер Джордж і кимось з нас виникло непорозуміння.
-Вибачте. Так нормально. -Так? Добре.
-Дякую. -Я можу трохи відшліфувати.
Що це в біса за один?
Він ремонтує ту шибку, яку ти останнього разу висадив.
-Вибачите нас? -Так.
Ти послав мене смоктати член, і я повинен вибачатись?
Ти потрощив шибку, а мені вибачатися?
-В Гельсінкі моя була робота! -Не твоя.
-Якби була твоя, ти був би в Гельсінкі. -Алан Вульф стояв тут...
-Він більше не директор. -Це було записано!
Він більше не керує операціями у Європі.
-Він не робить цих призначень, я роблю. -Мені обіцяли.
Не я.
Я працював тут 24 роки. У Греції відслужив 15.
Папандреу виграв би вибори, якби я не допоміг хунті його ув'язнити.
Я був радником і озброював грецьку армію. Я вбивав прихильників комунізму.
Останні три роки я вчив фінську!
Що неодмінно стане у пригоді у Вірджинії!
У мене немає морської хвороби.
Тому я хочу знати, чому я не буду головою Гельсінського відділення.
-Ти грубіян. -Перепрошую?
В Гельсінкі потрібна людина з дипломатичними здібностями.
-У тебе їх немає. -Та ти що?
Так. Не знаю, чому я не звільнив тебе, коли ти потрощив мені скло.
-Все ти знаєш, Крейвлі. -Слухай, Гаст...
Ти трахаєш наречену Роджера і знаєш, що я знаю.
На це я навіть не відповідатиму.
Вона тобі давала в дупу в номері 1210 готелю «Джеферсон».
А скажи-но, Тернер теж звільнив три тисячі агентів,
бо в них не було дипломатичних здібностей?
Маєш на увазі адмірала Стенсфілда Тернера?
Так, три тисячі агентів.
Кожен з них американець у першому чи другому поколінні.
У них теж не було дипломатичних здібностей?
Чи Тернер не думав, що непогано мати шпигунів,
які розмовляють мовою людей за якими шпигують?
Не можна винуватити директора
у сумнівах щодо лояльності до Америки людей, які самі
ледве є американцями.
Дай мені хвилину, і я тобі змалюю, чому ти такий гівнюк.
-Вимітайся з мого кабінету! -Так, сер.
-Доки не скінчилася твоя кар'єра, дурню. -Так, сер!
Так, друже, ти мені потрібен на секунду.
Чорт забирай!
А як же моя відданість?
Вже 24 роки люди намагаються мене вбити.
І вони знають як.
Думаєш, через те, що мій татусь лимонад робив у Греції,
чи тому, що я американський шпигун?
Іди в дупу, бісове дитя.
Як я дав?
Дякую.
Є жінка в Аліквіппа, Пенсильванія. Звати Нітса.
Вона думає, що вона відьма,
і запропонувала проклясти Крейвлі.
Так?
І вона...
Спитала: «Поробити в професійній діяльності чи зі здоров'ям?»
«Зі здоров'ям запросто можу,
а по роботі – це довше».
Що ж, я – живий доказ цього.
-Брауні порахували? -Ні, не рахувала.
Я заплачу.
Я читаю розшифровки телефонних розмов
німецького та французького генералів
щодо кабінетів у штаб-квартирі НАТО,
аналізував записи затоки Мерк'юрі, Нова Зеландія.
З історичної точки зору – розплідник антиамериканської діяльності.
Так, тепер в мій бік ніхто й не гляне. Я в дупі.
Знаєш, прості офіцери
не заходять у кабінет до начальника і не посилають його. Двічі.
Я ж сказав тобі, що відьма з Пенсильванії за 80 баксів
поробила Генрі Крейвлі для мене.
-Так прості офіцери роблять? -Ні.
То не вважай мене таким.
Слухай, якщо ти і справді нічого не робив,
чому ти не на горі, а працюєш із нами?
-Ти що робиш? -Убиваю росіян.
Наша наступна рабиня, техаська троянда, Ешлі Ренслер.
Ешлі – студентка Техаського університету, і троє дівчат зі студентського сестринства
«Дельта Дельта Дельта» помиють вашу машину чи вантажівку
у спеціальному вибраному одязі.
То хто хоче, щоб його тачку вичистили до блиску 19-річна студентка юридичного
і три її подруги з «Три-Дельта»?
Десять тисяч. Хто дасть одинадцять? Є одинадцять.
Уже є 15 тисяч. Дуже вам дякую.
Господи, вона з антикомуністичного угрупування.
Ні, вона з «Трьох Дельт».
-Ні, з антикомуністичного угрупування. -О, Джоан.
Вона прямий нащадок сестри Джорджа Вашингтона.
Кажуть, її двоюрідного діда вбили в Аламо.
Колишня Міс кубку Бавовняної чаші. Мала власне шоу на телебаченні.
Глянь. Почесний консул Пакистану в Х'юстоні, Техас.
Як тобі титул?
Це ультраправе крило антикомуністів фанатиків.
-Не ультраправе. -А яке?
Ультраправе.
То чому ти біля неї трешся?
Ти не чула, що вона колишня Міс кубку Бавовняної чаші?
-Ти неймовірний. -Облиш. Вона тобі сподобається.
І ти знаєш, вона там намагалася звільнити жінок.
А хіба є кращий спосіб, ніж аукціон рабинь?
Чарлі.
Вибач, що примусила чекати.
Не проблема, Джоан.
-Це Бонні Бак. -Рада знайомству.
І я рада знайомству, місіс Херінг. Чудова вечірка.
Чому б тобі не залишити нас на кілька хвилин?
Так, сер.
О, Боббі, попроси, щоб мені принесли мартіні Бомбей, дуже сухе, будь ласка.
О, я взагалі-то не рабиня.
Я помічник конгресмена з адміністративної роботи.
-Яка ти молодець. -Так.
Дві оливки, будь ласка. Скажи, що для мене, вони знають.
Звичайно.
Я їй не подобаюсь.
-Ти всім подобаєшся. -Вона лібералка.
Я теж ліберал.
Не там, де це важливо.
Будинок бачив?
Унизу бачив. А що нагорі?
Чотирнадцять спалень.
Треба подивитись.
-Якої ти думки про фільм? -Той, що ми щойно бачили?
Привід для вечірки, так.
Я не експерт у цій царині,
але, як на мене, якість аматорська.
Так, я не претендую на «Золотий глобус», Чарлі.
Ти знаєш, про що я.
Як член Підкомітету з оборони,
думаєш, я не знаю,
що Радянський Союз вторгся в Афганістан?
Так, я впевнена, що уряд знає,
та мені цікаво, чи зробить він щось
окрім бойкоту Олімпіади, що, і я думаю, ти погодишся, –
слабка реакція на найбільшу загрозу державі
після Кубинської кризи.
Не думаю, що самі лише фільми все вирішать,
якщо ти про це.
Ні.
Який саме у тебе вплив у Підкомітеті?
-В якому з двох? -Закордонних операцій.
У восьми членів та в мене 11 мільярдів на іноземну допомогу.
А в Департаменті оборони?
Наш бюджет секретний.
-І необмежений. -Так.
Хочеш глянути мою кімнату?
Так.
Якщо не помиляюся, а це мені не притаманно,
ти маєш вихід на Держдепартамент,
Пентагон і ЦРУ.
У звуконепроникній кімнаті під Капітолієм
ви розподіляєте секретний необмежений бюджет
для трьох агентств, що ведуть таємну війну.
Так?
Ще у мене є місце в Центрі Кеннеді.
Це тому ти одним словом можеш подвоїти бюджет ЦРУ для секретних операцій
в Афганістані?
Чому ти ставиш питання, на які вже знаєш відповіді?
Чому Конгрес каже одне, а не робить нічого?
Традиція така.
Іди сюди.
Гаразд.
І звідки у жінок стільки енергії після сексу?
Танцюєте, печете пироги.
-Чарлі? -Так, мем.
Чому ЦРУ веде фальшиву війну в Афганістані?
Вони стараються, що є сили.
Погано стараються.
ЦРУ озброює моджахедів.
Звідки ж іще у них зброя?
Вони озброюють їх 12.7-міліметровими ДШК,
що було би непогано, якби Союз спеціально
не обладнав свої МІ-24 бронею проти тих самих снарядів.
Пакистану ми продали F-16,
але без системи визначення цілей у нижній півсфері.
У справжній війні уряд би випустив заяву
про комуністичну загрозу, як у Сальвадорі.
У справжній війні була б національна комісія з Афганського питання,
очолювана Генрі Кісінджером, як для Центральної Америки.
У справжній війні Конгрес би виділив 24 мільйони доларів
на секретні операції, як у Нікарагуа.
Але це у справжній війні.
Ти найсексуальніша жінка у світі.
Не жартую. Ти Єлена Троянська.
-Цим ти лестиш собі? -Що ти від мене хочеш, Джоан?
Ось, що я хочу.
Хочу, щоб ти зберіг Афганістан для афганців.
Я хочу, щоб ти завдав такого удару червоним,
щоб комунізм би впав і поклав таким чином край Холодній війні.
Я теж не проти, але у мене наразі проблеми з вертепом у Накодочесі.
Ти недооцінюєш мене, Чарлі. Повір усьому, що почув.
Що саме мені зробити?
-Їдь у Пакистан і зустрінься із Зією. -Зією?
Мохаммедом Зією уль-Хаком.
Він президент Пакистану.
Вже домовлено про зустріч.
Ти влаштувала мені зустріч з президентом Пакистану?
Так.
Наступного тижня їдеш в Ізраїль домовитися із Цві Рафіа про літаки Лаві.
Потім поїдеш у Пакистан.
Зустрітися з президентом?
Нехай він переконає тебе, що це християнський обов'язок –
вигнати комуністів з Афганістану.
Гаразд. Навряд чи президент Пакистану – християнин,
але я зроблю це для тебе, Джоан,
бо ти врятувала мене від про-лайферів
і посадила мене в Конгрес, а ще тому, що ти дуже гарна оголена.
Але мушу сказати, мої виборці – євреї.
Скільки євреїв у твоєму окрузі?
Сім.
Але конгресмена обирають не виборці, а спонсори,
а мої живуть у Нью-Йорку, Флориді, Голівуді,
бо я представляю Ізраїль у Конгресі.
Не знаю, як вони відреагують на те, що я допомагаю мусульманам.
-Це твоя проблема. -Так і є.
Виграй цю війну, Чарлі.
На карту посталено усе, навіть твоя чоловіча гідність.
Я боявся, що ти це скажеш.
Що другого разу сьогодні не буде.
Хтось розучився рахувати.
Люба, я мав на увазі себе.
ІСЛАМАБАД, ПАКИСТАН
Конгресмен Чарлі Вілсон.
-Містере конгресмен. -Містере президент.
Ходімо.
Джоан Херінг про вас високої думки.
Дякую, сер. Дякую.
Ось мої найкращі радники
у справах Радянського Союзу.
-Бригадир Рашид. -Як ся маєте?
-Радий знайомству. -Полковник Махмуд.
-Добрий день. -Радий зустрічі.
-Проходьте, будь ласка. -Дякую.
Ви, мабуть, хочете пити. Чого бажаєте?
Я б випив якого-небудь віскі з льодом.
Житнього, канадського.
Вибачте, конгресмене, у Президентському палаці
немає алкоголю.
Звісно, немає. Перепрошую.
Фруктовий сік?
Гадаю, багато хто так помиляється.
Ні.
-Ясно. -Бригадире?
Ви розумієте ситуацію на нашому кордоні?
Так, сер. Гадаю, вона жахлива.
Від імені моїх виборців з Техасу можу сказати,
що наші думки та молитви з вами.
Кажете, ваші виборці з Техасу?
Так, сер.
Три мільйони афганських біженців живуть у жахливих умовах.
Ще два мільйони втекли до Ірану.
А Ірану тільки й не вистачало
двох мільйонів розлючених людей, правда?
Люди мруть десятками тисяч.
А живі щодня тікають до Пакистану.
Хочете знати, скільки?
П'ята частина населення Афганістану живе на північному заході Пакистану.
Мені цікаво,
чому це Держдепартамент прислав того,
хто думає, що розуміє проблему.
Бо не думаю, що молитви виборців Техасу
провернуть справу.
Мене послав не Держдепартамент, містере президент.
Мене попросила подруга із Х'юстона.
Це візит ввічливості.
Мені не потрібна ввічливість. Мені потрібні літаки, зброя і гроші.
Ми щойно подвоїли бюджет ЦРУ на секретні операції...
-З п'яти мільйонів до десяти. -Саме так.
Це жарт?
-Ні. -Це такий дотепний жарт?
-Ні, сер. -Конгресмене, вони мають на увазі,
що десять мільйонів на війну з Союзом –
це настільки мало, що аж смішно.
Я вловив нотку сарказму. Дозвольте пояснити.
Сполучені Штати хочуть вам допомогти.
-Не хочете. Взагалі. -Не хочете.
Я був в Оксфорді і знаю, що це значить.
Сполучені Штати не хочуть нам допомагати.
Наскільки я знаю, ми запропонували F-16.
Ви не взяли.
Бо ви відмовилися продати радари.
Чорт із ним.
Це яскраве свідчення американської нерішучості
у боротьбі з Радянським Союзом.
-До біса таку допомогу. -Продаєте літаки, але не радари.
Підсовуєте афганцям гвинтівки часів Першої світової війни,
а Радянські вертольоти нищать усе, що бачать –
-людей, тварин, харчові припаси. -До біса таку допомогу.
-Так. -Ви продали радар Ізраїлю,
тому він і каже: «До біса таку допомогу».
Я зрозумів. Так.
І ще, зброя і гроші мають іти через нас.
-Перепрошую? -Це частина проблеми.
Зброя і гроші мають іти через нас.
У нас є досвід у таких війнах.
Бо ЦРУ не вражає списком перемог.
Я б так не казав.
Вони пропустили, коли 130 000 радянських вояків входили в Афганістан.
Гаразд, ми завалили цю справу.
Ще б пак.
Що ж...
Не буду більше зловживати вашою гостинністю,
я передам вашу точку зору голові комітету,
і ми детально її розглянемо.
Я проведу вас до дверей.
Я узнавав про вас перед вашим приходом.
І дізнався, що у вас багато вад.
Так і є.
Також я дізнався, що ви не обіцяєте того, чого не можете виконати.
Не обіцяю, містере президент.
Пообіцяйте ось що.
Підіть у Пешавар і огляньте табір біженців.
Зараз. Сьогодні.
Ідіть у Пешавар і подивіться на власні очі.
Я дам вам вертоліт.
Гаразд, так і зроблю.
-Дякую, містере конгресмен. -Містере президент.
Ходімо, люба.
-Як все пройшло? -Їх там було троє.
Цирк мені влаштували.
Почуваєшся нікчемою, коли про твої вади
говорить людина, яка повісила свого попередника
на посаді президента.
-Тепер можна додому? -Ні. Маємо зробити ще одну зупинку.
Достатньо.
Десь 350 чоловік живуть у трьох селах біля Кандагара.
Але замість того, щоб зробити все одразу,
росіяни змушують батьків дивитися, як дітям перерізають горлянки.
Росіяни зібрали всіх дезертирів
і поклали, як дрова, на землю у центрі села.
А потім переїхали танками.
Я побачив на землі щось блискуче. Я думав, це іграшка.
Коли я нахилився і підібрав, воно вибухнуло.
Треба було здогадатися.
Бо минулого року мій братик
хотів підібрати цукерку.
І його розвірвало навпіл.
З пораненою дитиною більше клопоту, ніж із мертвою.
Тому росіяни вкривають поля мінними іграшками,
щоб дорослі піклувалися про дітей, а не допомагали у війні.
Бачиш себе.
Як жучок.
Такі милі.
Скільки у вас дітей?
У неї було шість.
То ким ти хочеш стати, коли виростеш?
ПОСОЛЬСТВО США ІСЛАМАБАД, ПАКИСТАН
Вітаю. Конгресмен Вілсон хоче бачити начальника резидентури, Гарольда Голта.
Другі двері ліворуч по коридору.
Я зачекаю.
Знаєте, зазвичай для делегації Конгресу
ми даємо брифінг про стан справ, але, як бачите,
вже пізно, і у нас немає часу, тож...
То знайдіть час.
До біса час, Гарольде. Я керую оборонними фондами.
За кілька хвилин у мене літак у Вашингтон.
Мені потрібен повний секретний брифінг негайно.
Усього чисельність радянських військ 120 тисяч.
Сто двадцять тисяч?
Сорокова армія розквартирована у містах та аеропортах.
Сьома та восьма піхотні дивізії в Кабулі.
Вісімнадцята – в Мазарі Шарифі, четверта бронетанкова...
-А всередині? -Перепрошую?
Всередині вони щось контролюють?
Радянські радники керують афганською розвідкою та міністерствами.
Якими міністерствами?
Усіма.
Четверта бронетанкова утримує авіабазу Баграм.
Сьома бронетанкова...
Чому не збивають вертольоти?
-Що? -Вертольоти, Гарольде.
Чому ми не даємо нічого, щоб збивати вертольоти?
Вертольоти – це проблема.
Гадаєш?
-Конгресмене... -У них гвинтівки Енфілд
проти радянських вертольотів. Ще Девід Крокет ними користувався.
МІ-24 вкриті спеціальною бронею.
Я знаю. Скажи, що потрібно, щоб їх збити.
-У якому сенсі? -Скажи, що тобі потрібно?
Розумієш, що я кажу?
Скажи, що потрібно, і я дістану.
Конгресмене, я ціную вашу щедрість,
але раптова поява грошей і сучасної зброї приверне увагу.
-Що? -Раптова поява грошей і сучасної...
-Приверне увагу? -Так.
Я навіть не знаю, що це означає.
У нас Холодна війна. Всі про це знають.
Продовжувати брифінг?
Ти був у таборах біженців? Чув ті історії?
Конгресмене, я зобов'язаний провести брифінг.
Мені продовжувати?
Ні. Дякую.
У мене був сусід з ім'ям, наче з творів Дікенса.
Містер Чарльз Газард.
І містерові Газарду не подобалося, що сусідські собаки
псують його клумбу.
Якось я почув крики через дорогу,
побіг до містера Газарда
і побачив, що 15 осіб обступили мого собаку Тедді,
який бився на землі в агонії.
Він плювався кров'ю.
Містер Газард розбив скляну пляшку
і нагодував собаку битим склом.
Що ви зробили?
Я дістав бензин і підпалив його клумбу.
Та на цьому я не спинився.
Тоді я згадав, що містер Газард був народним обранцем.
Він був головою міської ради.
Всі звикли, що його переобирають щодва роки.
Тож коли наблизилися вибори, я поїхав у негритянську частину міста.
Її мешканці ніколи не голосували.
Мені було 13, але в мене були фермерські водійські права.
Тож я набив повну машину чорних виборців і підвіз їх на дільницю,
зачекав і відвіз їх додому. Але в машині я їм сказав:
«Не хочу вас агітувати, але ви маєте знати,
що містер Чарльз Газард навмисне вбив мого собаку».
Всього було подано 400 голосів.
Я підвіз на дільницю 96.
Газараду не вистачило 16 голосів.
Саме тоді я закохався в Америку.
Коли ми приземляємось?
О пів на восьму у Вашингтоні.
На 10.00 хочу бачити когось з ЦРУ у себе.
Помічника заступника директора або і вище.
Скажи, якщо на 10.00 нікого не буде,
я почну урізати їхні відрахування зі швидкістю мільйон доларів за хвилину.
Так, сер.
І принеси ще одну, будь ласка.
Так, сер.
АК-47, РПГ,
міномети доставляють у Пакистан морем та повітрям,
далі їх підвозять до афганського кордону.
Потім переправляємо на мулах, що коштує більше, ніж очікували.
-Мули? -За одного – 2,400,
-і ще їх треба оглянути. -Нащо?
На хвороби. Стопи і рот. Ще й треба чистити вуха.
Для мулів краща медицина, ніж для афганців.
Плюс додаткові кошти на дресирування.
Навіщо?
Щоб нормально перенесли боєприпаси у горах.
Хіба це не інстинкт?
Вони від природи такого не роблять?
Афганці не думають, що треба дороги будувати?
-Гасте. -Так?
Це до тебе.
Точніше...
Усе змінилося. Візьми щоденник. Я покажу.
Добре.
Без проблем. Дякую.
-Він буде з хвилини на хвилину. -Не хвилюйтеся. Зі мною все гаразд.
-Доброго ранку. -Доброго ранку, конгресмене.
-З поверненням. -Так, Марло.
-З поверненням. -Сюзанно.
З поверненням.
-А ви хто? -Це Гаст Авракотос.
Він приїхав з Ленглі, привіз інформацію, яку ви хотіли.
Бонні!
Так, сер?
Помічник заступника директора або вище.
Я знаю, сер. Я дзвонила...
Помічники не з'являються у Конгрес без повістки.
Так що будете говорити зі мною. Я з Афганського відділу.
-З Афганського? -Так.
Я б не дуже цим пишався. Я щойно звідти.
Я знаю. У вас, мабуть, був пекельний переліт.
Дев'ять годин перельоту проти вітру.
Можливо, із зупинкою в Брюсселі, плюс різниця у часі.
-Я б теж був роздратований. -Я роздратований не через переліт.
Ось, хотіли вам подарувати. Ми знаємо, що ви любите віскі.
Називається Таліскер, згадується
у вірші Роберта Льюїса Стівенсона «Повернення шотландця з чужини».
«Не цурається й король цього пійла – Гленліват, Таліскер, Айла».
-Ще раз ваше ім'я? -Гаст Авракотос.
-Нехай зайде Бонні. -Так, сер.
За що подарунок?
З Афганського відділу за подвоєння бюджету для моджахедів.
Що ж. Дякую.
Дрібниці.
Гарна пляшка скотчу.
-Певно, важко було дістати. -Ні, подвоєння бюджету – це дрібниця.
10 мільйонів на таємні операції проти російської армії – це дріб'язок.
-Ви що, дитина? -Зачекай.
-Не пам'ятаю твого імені. -Гаст Авракотос.
-Так.
Можна називати тебе Гасом?
Так, хоч мене звати Гаст із «Т», але байдуже.
15 годин тому я запропонував Гарольду Голту ключі від сейфу.
Я стояв у Ісламабадському офісі і казав йому: «Скільки вам потрібно?»
Було видно, що я його дратував.
Гарольд Голт довбане мудило, конгресмене.
Він клоун. А ще поганий начальник.
Не хочу зводити наклепів, але через нього ми всі загинемо.
-Справді? -Так.
Як же ви збираєтесь перемогти червоних в Афганістані без...
«Раптового надходження грошей...»
Надходження грошей і зброї приверне увагу.
Він не намагається здолати червоних, конгресмене.
Що ти маєш на увазі?
Вибачте.
-Я помічниця конгресмена, Бонні Бак. -Гаст Авракотос.
Гасе, залиш нас на секунду.
-Звісно. -Німфетко!
Ой. Гаразд.
Розкажи, що відбувається.
Створена минулого року Спеціальна комісія
з розслідуванні сексуальних зв'язків між членами Палати
та їхніми інтернами нещодавно взялася за вживання наркотиків
серед сенаторів і конгресменів.
-Ви знаєте Пола Брауна? -Він не повинен відповідати.
От чорт.
Пол Браун під слідством за шахрайство.
Він хотів, щоб я дав гроші на телешоу з Крістал.
Він свідчить, що ви дев'ять разів приймали кокаїн
к номері люкс у Лас-Вегасі.
Браян Рос із NBC уже зробив репортаж.
Слухайте, я був у Лас-Вегасі з Крістал і Полом Браяном,
бо вона хотіла, щоб я поговорив з ним про ту штуку.
Був кокаїн?
Ідіть в іншу кімнату і підготуйте заяву.
-Треба подзвонити Стю. -Гаразд. Я подзвоню.
Слухайте всі.
Все буде гаразд. Гасе!
У вас проблеми?
Ні.
Що значить, що він не намагається здолати червоних?
Хоче знекровити їх. Відплатити за В'єтнам.
Щоб вони слали війська, слали гроші і знову війська,
і гроші, поки нарешті не показяться, як ми колись.
Хочеш сказати, що американська стратегія в Афганістані –
посилати афганців під російські кулі, поки вони не закінчаться в росіян?
Стратегія Гарольда Голта.
-Не американська. -А яка американська?
Її немає. Але ми посилено над нею працюємо.
-Хто «ми»? -Я і ще троє хлопців.
Вибачте нас.
Що там у вас?
«Конгресмен Чарльз Вілсон дізнався, що він і кілька членів Конгресу перебувають
під слідством з боку Спеціальної комісії Департаменту юстиції...»
Не треба Спеціальної комісії. Звучить, наче цим керує Еліот Несс.
А хто керує? Хто прокурор?
Рудольф Джуліані, Південний округ, Нью-Йорк.
-Ви його знаєте? -Ні.
Треба сказати, що це вже довго триває.
«Конгресмен Чарльз Вілсон дізнався, що він і кілька членів Конгресу
перебувають під слідством з боку Департаменту юстиції.
Слідство триває вже близько 18-ти місяців
і не призвело до висування звинувачень».
«Вілсону не інкримінують жодного злочину,
його не викликали на допит.
Він відкидає звинувачення у негідній поведінці
і буде повністю співпрацювати зі слідством».
-Гаразд. Прочитайте це Стю. -Так, сер.
Гасе!
-Ти і троє інших хлопців? -Так.
Повторю тобі те, що вже казав Голтові. Я можу дістати гроші.
Добре, десять мільйонів – це смішно. Скільки буде нормально?
-Для чого? -Щоб збивати вертольоти.
Збивати вертольоти.
Якщо ми допоможемо їм збивати бісові вертольоти,
все піде, як нам треба.
Є одна історія про хлопчика і майстра Дзен.
Отже... Так.
-Це Стю. -Стеж за розмовою.
Стю?
Ні. Все буде добре.
Була вечірка у Вегасі.
Багато наркотиків, люди, яких я не знаю.
Я там був із Крістал Лі та цим Полом Брауном,
який хотів від мене грошей на телешоу для Крістал.
Не знаю.
Це мало бути щось на кшталт «Далласа», але про Вашингтон.
Стю, хіба не байдуже?
Гаразд.
А Крістал підтвердить, що ви не вживали?
Розішли заяву.
Знаєте що?
Вам не варто було бути в одній кімнаті, конгресмене.
Гасе!
-Так. -Швейцарці виробляють зенітні гармати
-«Ерлікон». -Чарлі.
20-міліметрова гармата, висока скорострільність.
Я знаю «Ерлікон».
-Ще був водій лімузина. -Тобто?
Ви, мабуть, замовили лімузин з казино до аеропорту.
Водія легко знайти, вручити повістку,
спитати, що відбувалося на задньому сидінні, знаєте,
-якщо ви вже зачищаєте... -Ти підслуховував?
Ні.
-Ти стояв під бісовими дверима... -Ні.
-...і підслуховував? -Як же ти... Двері дебелі!
-А ти стояв і підслуховував? -Я не стояв за дверима.
Не будьте ідіотом. Жучок у пляшці скотчу.
Що?
На ній маленький передавач. У мене навушник. Все, проїхали.
Я в це не вірю. Хто ти в біса... Хто ти в біса такий?
Зараз навушник не у вусі. Заспокойся.
Я хотів сказати, але мусив покинути кімнату, бо тебе звинувачують.
Мене не звинувачують. Тут є камера?
-Ні, це вже параноя. -Гаразд.
Тепер виймеш жучок з мого віскі?
Звісно.
Я бачив двох дітей, їм відірвало руки,
коли вони хотіли підняти щось блискуче.
Іноді діти думають, що бомби – це іграшки.
-Вони їх підбирають. -Так.
-Вони ґвалтують жінок і... -Так.
-...колють багнетами вагітних. -Гірше не буває.
Але вони все одно виступають проти Червоної армії.
Кожен з них. Ніколи такого не бачив.
Я теж.
Щиро кажучи, я настільки ж хочу смерті росіян, як і ви.
«Ерлікон» – це та зброя? Це те, що їм треба?
Знаєте що?
У вас був важкий переліт. Великий стрес.
-Вас арештовують. -Мене не заарештовують.
-Ви п'єте? -Боже, звісно.
Тоді спробуємо скотч, чи він вибухне, коли відкриватиму?
Не думаю, але відкривайте отам.
Як такі, як ти, потрапляють в ЦРУ?
-Що, такі пронирливі? -Ти не Джеймс Бонд.
А ви не Томас Джеферсон, будемо квити.
Згода.
Оскільки для мене немає інших підстав тут бути,
нехай буде тому, що я добре працюю.
Їм треба чимось збивати вертольоти, Гасе.
Треба принаймні 50 «Ерліконів».
Треба набагато більше, ніж десять мільйонів.
Повторюю вчетверте. Я дістану гроші.
Добре, як?
То мені зупинитись на «Ерліконі»?
Не певен.
-Хто знає? -Експерт із зброї, Майк Вікерс.
-Подзвоню йому. -Зараз подзвонимо.
Гаразд, ось тест.
Бачиш ботана в білій сорочці,
-що грає проти чотирьох? -Так.
Хто з них експерт ЦРУ зі стратегічної зброї?
Підступне запитання, Чарлі.
Це ботан у білій сорочці.
Буде весело.
-Майк. -Так, секунду.
Негайно, Майку.
Грайте далі.
Майк Вікерс, це конгресмен Чарльз Вілсон
із Підкомітету управління оборони.
-Як справи, сер? -Добре, дякую.
-Скільки тобі? -Наступного тижня буде тридцять.
Це експерт зі зброї ЦРУ?
-Один з них. -Найстарший експерт.
-Слухайте... -Майку!
Так, слон на В7.
Бачиш? Він грає наосліп.
Корисне вміння, якщо Спаський вторгнеться в Афганістан.
Вам у Ленглі не досить чітко пояснили, що я не в гуморі, щоб мені забивали баки?
Відповіси мені чи Джиму Бейкеру. Вибирай!
Він «зелений берет». Проходив вишкіл у Морських котиків.
-Заспокойся. -Майку?
-Як ти походив? -Кінь на С5.
Гаразд, ферзь на Н3.
Хлопче праворуч, ти ж не хочеш мінятись ферзями.
Чорт.
Добре, вибачаюся.
-Гаразд. -Помирилися?
Як колишній морський офіцер, я мав би знати.
Як колишній морський офіцер здивувався б, якби так було.
-Якого чорта? -Гей.
Він же вибачився.
Чим можу допомогти, сер?
Йому потрібна порада для Підкомітету.
Швейцарська зенітна гармата «Ерлікон» годиться, щоб збивати
МІ-24 в горах, так?
Можна почати з «Ерлікона»,
але росіяни просто літатимуть на більших висотах.
То що їм ще потрібно?
Те, що й нам. АК-47, АК-74, АКМС.
Червоні на танках в Афганістан приїхали.
Танки Т-55.
Проти них треба протитанкові гранатомети РПГ-7,
ракети «Катюша», протипіхотні міни, пластикові міни, велосипедні бомби,
снайперські гвинтівки, боєприпаси для усього цього,
рації, імпульсивні передавачі,
щоб їх не так легко було знайти.
Я виклав це все у звіті, можете почитати.
Ви будете першим.
Негайно надішліть мені копію секретним кур'єром.
-Надішлю. Гаразд. -Добре.
-Був звіт? -Не все так просто.
-Чому? -По-перше, це все таємно.
Коли афганського бойовика спіймають,
у нього не має бути американської зброї.
Так Холодна війна може перетворитися на справжню,
за цим треба добре стежити.
Все, що ми їм даємо, мусить мати такий вигляд,
наче вони захопили його в Союзу.
-Саме так. -Знаєш, хто це вміє?
-Ізраїль та Єгипет. -Правильно.
Те, що описав Вікерс,
коштує близько 40 мільйонів доларів.
-Я можу дістати гроші. -Але як?
Як ви отримаєте схвалення Конгресу,
коли він відмовив Контрас у дрібниці
на п'ять мільйонів на прохання президента?
Коли чорний фонд схвалено Підкомітетом,
за нього голосують наосліп.
Їм відома сума, але вони не знають, навіщо вона.
Теоретично, замість десяти у вас може бути 40 мільйонів,
і ніхто не помітить, крім російської армії.
Бо Конгрес не розумітиме, за що голосує.
У тому й весь шарм!
Вам треба лише дев'ять членів Підкомітету.
Потрібен тільки голова Комітету.
-Док Лонг. -Док Лонг!
За підтримки Дока ви отримаєте голоси інших членів.
-Так. -Я вам не вірю.
Перед сьогоднішнім дзвінком, Чарлі, я й не чув про вас.
Розпитай людей.
-Розпитав. -Що знайшов?
Ваше найбільше законодавче досягнення –
-вас п'ять разів переобирали. -Більше нічого?
Ви найбільший боржник у Конгресі.
Та ти що?
Я представляю єдиний округ в Америці, який нічого не вимагає.
Їм треба тільки зброя і низькі податки, от і все.
Тому на голосуванні я можу робити послуги.
Я і троє інших хлопців вбиваємо росіян.
Чи можливо, щоб я
міг зустріти єдиного державного діяча, який може допомогти?
Дай мені тиждень, щоб усе влаштувати.
Я маю друга, який торгує зброєю в Ізраїлі.
Саме він нам і потрібен, нехай Господь допомагає.
-Звучить цікаво. -Так.
Добре.
Ти нам потрібен, Цві.
Будеш нашою людиною в парламенті Ізраїлю.
ЄРУСАЛИМ
-Я не належу до Парламенту. -Це те, що треба.
Ні в кого нема таких зв'язків у Кнессеті.
Ні в кого немає таких стосунків зі спікером.
Нам знадобиться твій вплив на Менахема,
коли він дізнається, що ми працюємо з Єгиптом та Саудівською Аравією.
Скажи йому. Розкажи, навіщо він нам потрібен.
-Я нічого не казатиму. -Чому?
Не знаю, що це за двоє вилупків.
-Хіба вони не охоронці? -Не наші.
Цві?
А тепер підсумуємо.
Ви хочете, щоб я підштовхнув Ізраїль
до співробітництва з Єгиптом, Пакистаном та Афганістаном.
Та Саудівською Аравією.
Навіть без детального розгляду виринає кілька проблем.
Слухай.
-Чарлі... -Я знаю.
...Пакистан та Афганістан не визнають нашого права на існування.
Заспокойся.
Ми щойно вийшли з війни з Єгиптом
і кожен, хто намагався вбити мене і мою родину,
навчений у Саудівській Аравії.
Це не вся правда, Цві.
Декого навчали ми.
Гасе, облиш.
Це таке почуття гумору. До нього треба звикнути.
Цві, подивися на мене.
Ось де фронт Холодної війни.
Він не в Берліні, не на Кубі, не в Чехословаччині.
Він на купі скель, що зветься Афганістаном.
Тільки там насправді стріляють в росіян.
Ми з тобою знаємо, що моджахедам потрібно дати зброю,
виготовлену в Радянському Союзі.
І ми з тобою знаємо, де найбільший склад
радянської зброї поза Радянським Союзом.
Я не можу одразу сказати, скільки
і якої зброї ми конфіскували.
Я можу. Це фотографії супутника Замкова шпарина-11.
Вони низької якості, тож я можу їх показати.
Це п'ятиколісний танк.
Це не Мк. 1, це Т-55.
Цей і ще чотири перебувають за 20 кілометрів звідси.
Навіщо вам танки у горах?
Не треба. Просто, щоб ти знав, що я знаю.
-Тридцять п'ять з половиною мільйонів. -Які ти зможеш виділити.
Так.
І щоб преса не ставила питань.
Тут є гарні новини,
бо преса буде зацікавлена вихідними у Вегасі
і можливим арештом за наркотики.
-Гасе. -Чорт, Чарлі.
-Це дрібниці. -Це правда?
-Ні, для наших цілей це не має значення. -Дякую.
Я просто пояснював, що доки преса бачить секс і наркотики за лівою рукою,
за правою можна приховати авіаносець, і всім буде начхати.
Що там сталося?
Це не стосується тих людей,
що борються та помирають і яких вирізають у власних домівках.
Заради Христа, ти допоможеш нам зарадити їм
чимось проти тих вертольотів?
Я люблю тебе, Чарлі,
але ти дорослий чоловік,
а ще не навчився оглядатися перед тим, як перейти вулицю!
Так, я допоможу.
-Але він мені не подобається. -Я розумію твої почуття.
-Що далі? -Поїдеш з нами у Каїр.
-Це буде професійно проведена зустріч? -Цілковито.
Ми будемо говорити з заступником Міністра оборони,
поки його бос насолоджуватиметься танцем живота від подруги Чарлі.
Що?
Моя добра подруга в Техасі – відома танцівниця.
Вона завжди мріяла виступити в Єгипті і допоможе нам.
Доки вона танцюватиме для міністра оборони,
ми поговоримо з його заступником.
-Боже. -Кажуть, вона вправна.
КАЇР, ЄГИПЕТ
-Це надзвичайна жінка. -О, так.
Мені невідомий цей стиль танцю живота.
Тому я й хотів, щоб міністр оборони її побачив.
-Це твоя дівчина? -Керол – подруга. Ми давні друзі.
Батько не дозволяв танцювати через релігію?
Так, це правда.
-І що це за релігія? -Вона баптистка.
Я вже казав, що росіяни відчують, і відчують сильно
всю лють Божої кари за те,
що пригноблюють вірних в Ісламі.
Їхні черепи висітимуть на деревах.
З черепами можете робити що завгодно.
Але Гаса цікавлять ваші ракети земля-повітря.
Він чомусь думає, що ви їх погано зберігаєте.
Ні, ЗРК-7 правильно зберігались.
Вибачте. А як же утиски мого народу?
-О, Цві. -Перепрошую?
Хлопці, може, не зараз?
Від мене хочуть передати зброї на 35 мільйонів доларів
у руки мусульман!
-Я не хотів вас образити! -Справді?
Що ж... Це все не важливо.
У вас є ліцензовані Союзом фабрики, що можуть випускати «калашнікових»
по 25 000 одиниць на тиждень?
-Правильно. -Як щодо зброї для боїв у місті?
-Якої? -Велосипедні бомби, магнітні міни,
пластикові, міні-розтяжки?
Так. Все, що хочете.
Зараз ми не можемо підняти ціну,
але коли прийдемо наступного разу, все компенсуємо.
Я згоден.
Гаразд.
Добре, що тоді ти ігнорував все релігійне лайно.
Бо вони всі на цьому схиблені,
і не тільки мусульмани.
-Цві нормальний. -Я знаю.
Він, до речі, з Моссаду.
Я маю на увазі твою подругу з Х'юстона.
Їй слід припинити організовувати вечірки і давати інтерв'ю.
Джоан хоче донести інформацію.
Вона використовує несекулярний словник
і подає це як релігійну війну.
Америка не веде релігійних воєн.
-Та невже? -Тому мені тут подобається жити.
Доброго ранку, леді та джентльмени. Говорить капітан.
Заходимо на посадку в аеропорту Далласа.
-Мені до Х'юстона, тож... -Дякуємо вам і сподіваємось...
-Поговори з нею. -Так, я поговорю.
Хочете, щоб я вів бізнес з ізраїльтянами?
Тільки в цьому випадку.
В Ізраїлі найбільше доступної зброї радянського виробництва.
Я знаю.
Ця угода повинна залишатися таємною.
Пакистан та Ізраїль мають усім здаватися ворогами.
Так, у це неважко повірити.
У вас є на це повноваження?
Жодних. Насправді я майже порушую Акт Логана.
Не знаю, що це означає.
-Але Чарлі... -Так, сер.
Якщо хоч на одному ящику я побачу Зірку Давида...
Не побачите. Обіцяю.
-Привіт. -Вибач.
Хочеш, щоб я переглянув твою промову?
Навіщо?
Твоє вступне слово, хочеш, я гляну?
Просто вступне слово, Чарлі. Я впораюсь.
Сьогодні ми маємо за честь вітати Зію уль-Хак, президента Пакистану.
Х'ЮСТОН ВІТАЄ ПРИЗИДЕНТА ЗІЮ
Перш ніж ми продовжимо, хочу, щоб ви знали,
що президент Зія не вбивав Бхутто.
У часи його президентства
доля Пакистану радикально змінилася.
Сьогодні я б хотіла попросити...
-Ти зник. -Там не продавали алкоголь.
Це традиційне пакистанське зібрання.
Може, їм би жилося щасливіше,
якби можна було тримати жінок і випивку одночасно в одній кімнаті?
Їм би щасливіше жилося, якби звідти вимилися комуністи.
«Зія не вбивав Бхутто».
Не часто таке почуєш у вступному слові.
Він не вбивав, Чарлі. Бхутто визнали винним на суді.
Несподіваний вердикт.
Про що ти зі мною хотів поговорити?
Джоан, люба, менше релігії.
-Що? -Це може відлякати людей,
чия підтримка нам необхідна.
Потрібні нам гроші не на таких обідах збираються.
Цю справу не провернути людними вечірками
в х'юстонському готелі.
Це зроблять ЦРУ, Ізраїль, Єгипет та Пакистан,
і зроблять тихо.
А через тебе люди думатимуть,
що ми всіх хочемо навернути у християнство.
Ісус Христос мене врятував, і я цього не соромлюся.
Я борюся не за релігію, а за свободу релігії, яка є у нас,
якої прагнуть вони,
а комуністи їх за це вирізають.
Я розумію. Просто збав градус.
Я не можу змінити волі Божої, любий.
Можеш спробувати.
Мені треба повертатися у Вашингтон.
У Ленглі для мене приготували брифінг.
-З якого питання? -Як дістати зброю.
Афганістан важко назвати державою.
Поза містами немає ні телефонів, ні доріг.
Селянин може за все своє життя
не контактувати із сусіднім селом, що за п'ять кілометрів,
якщо тільки він не веде проти нього війну.
Зосереджуватися треба не на 400 000 непідготовлених хлопцях,
а на елітних силах у 150 000.
Дайте їм справжній вишкіл,
двадцять курсів різних військових дисциплін.
Хтось є на думці?
Найуспішніші повстанці діють в долині Паншир.
Називають себе Об'єднаний фронт Північної ради.
Ми плануємо дати їм зброї на десять мільйонів
і 10-15 радників для тренувань.
-Хто їх очолює? -Ахмед шах Массуд.
Він таджик, його не дуже люблять пуштуни.
Таджики не ладнають з пуштунами?
Кажуть, якщо таджик хоче сексу з жінкою, він спершу
обирає пуштуна.
На пушто це звучить дотепніше.
Я достатньо почув. Піду шукати гроші.
Тепер не проґав усе.
Підбадьорив.
Афганістан, Єгипет, Пакистан, Саудівська Аравія –
це тоталітарні диктатури.
Вони прагнуть зіштовхнути єдину демократію в регіоні
в Середземне море.
Я ж казав, що Ізраїль теж бере участь.
Цві Рафія з'їхав з глузду.
Це ж нещадні головорізи, у кривавій м'ясорубці
між комуністами та фундаменталістами
вони одні одного варті.
Ви помиляєтесь, і ви це не серйозно.
От у Пакистані ґвалтують сліпу дівчину, і є свідок.
Але потрібно чотири свідки.
Тож ґвалтівник тікає, а дівчина опиняється у в'язниці.
Знаєте, чому?
-За подружню зраду. -Правильно.
Пане, президент Зія єдиний погоджується на ризик
активно тренувати моджахедів та підтримувати фінансово,
а Єгипет і Саудівська Аравія...
Саудівська Аравія дає стільки ж, скільки і Конгрес?
-Так. -Тож коли ти кажеш 40 мільйонів,
-ідеться про 80 мільйонів. -Від нас тільки 40.
Вісімдесят мільйонів доларів до рук цих людей?
Док, якби ви поїхали на кордон зі мною, ви б не називали їх «цими людьми».
Здебільшого це фермери і діти, вони борються з нашими ворогами за нас.
Я знаю.
Америка не повинна
стояти осторонь, поки ці діти та їхні матері борються з нашими ворогами.
Щоб це змінити, вам слід лише підтримати мене
в Комітеті, пане голово.
Вибач, Чарлі, збільшити з п'яти до десяти мільйонів – це одне,
а твій план я не можу підтримати.
Резиденція Джоан Херінг. Хто говорить?
Міс Херінг, Конгресмен Вілсон.
-Алло. -Привіт.
Розказуй, що відбувається.
Потрібен Док Лонг, а він не погоджується.
Але він весь такий набожний, тож я подумав,
-може б ти могла... -Тепер тобі знадобився Бог.
Так. Даю тобі його особистий номер.
У мене є.
-Трішо! -Так, мем.
-Босе? -Так.
-Гарна блузка. -Дякую.
The Washington Times запитують, чи лікувалися ви від наркозалежності.
Що ти скажеш?
Що ви не підете у диспансер, бо там не дають віскі.
Саме тому ти моя прес-секретарочка.
Стю на лінії. Візьмете слухавку?
Так. Привіт, Стю, це я.
Добре.
Вона не стриптизерка, Стю. Просто позувала для обкладинки...
Чи не все одно? Сьогодні допитують Крістал.
Так.
Джуліані допитав водія лімузина.
Гас казав, що так буде.
Водій сказав, що нічого не бачив.
Він нічого не бачив.
Тож Джуліані викликав усіх водіїв лімузинів від Арлінгтона до Сілвер Спрінг,
щоб вони пригадали, чи ви не вживали кокаїн.
-Джоан Херінг на лінії. -Привіт.
Ми усі вирушаємо зранку.
-Жартуєш? -Ні.
Що ти йому пообіцяла?
У в'язниці сидить одна сліпа дівчина.
-Так. -Ти мусиш її витягти.
Влаштувати їй втечу, чи що?
Не будь дурним, Чарлі. Попроси Зію її амністувати.
Це умова Дока.
-Я прилечу ввечері. Купиш мені випити? -Так, мем.
Нам майже вдалося.
-Завтра знову їду в Пакистан! -Давайте запалювати!
-Чарлі! -Це було...
-Налити ще, люба? -Дякую.
Ще по колу? Маріо!
О, Чарлі.
Привіт, Джоан.
-Можна вас так називати? -Так.
Вам доведеться набагато скромніше вдягнутися, коли будемо на кордоні.
Дякую, але я пристрасно підтримую
Афганську справу три роки.
Я була там багато разів.
Ясно, тоді піду під три чорти.
Мене нелегко шокувати, містере Авракатос.
Я знав, що ви одразу потоваришуєте.
Чарлі.
Вибачте, Стю на лінії. Можете відповісти біля бару.
Стю. Нічого хорошого не віщує.
Як ви зустрілися з Чарлі?
Ви теж пристрасно відстоюєте Афганську справу?
Ні, просто зайнятися було нічим.
Хотіла запитати, як ви потрапили у ЦРУ.
О, ні. Я взагалі з Управління сільського господарства.
-Відділ рослинництва. -Спеціалізуюсь на імпорті яблук.
-Не схоже, що ви працюєте з яблуками. -Я знаю.
Що це значить?
-Звідки ви? -Вам навіщо?
-Ви католик? -Грецька православна церква, міс Херінг.
-Все одно християнин. -Уявіть, яке полегшення.
Чим я вам не подобаюсь?
Завдяки своїй роботі я дещо зрозумів:
коли від нічого робити люди лізуть у політику,
я починаю забувати, у кого мені стріляти.
Така ситуація у яблучному бізнесі.
Так, мем.
-Маю це запам'ятати. -Запам'ятайте.
Це закінчилось!
Закінчилось! Все!
-Дзвонив Стю, все владналось. -Чекай. Крістал тебе не виказала?
Вона сказала, що я вживав кокаїн на Кайманових островах.
Чорт, Чарлі.
Ні, все гаразд. Це поза юрисдикцією Департаменту юстиції,
тому все закінчилось.
Я їду додому!
Гасе, Джоан, вранці починається найважливіша подорож в нашому житті,
тож виспіться. Я їду додому.
-Німфетко, дай п'ять! -Так!
Маріо, запиши на мене.
Так, сер.
У нього проблеми з пресою, але він уникнув тюрми.
Не бачите у цьому Божої руки?
Розсудливі люди можуть не погоджуватися,
але Богом тут і близько не пахне.
З іншого боку, якби ви переспали зі мною сьогодні,
я б змінив свою думку.
-Змінили б. -Так.
Побачимось у літаку.
Шльондри.
-Док страшенно задоволений. -Так?
-Ми отримаємо гроші. -Чарлі?
Чарлі!
-Він маразматик. -Помиляєшся.
Він голова Підкомітету?
Чарлі, Джоано, це зняло мені полуду з очей.
Я абсолютно вражений.
Розкажіть, що ми бачили, містере Пападрополус.
Вони тільки хочуть повернутися на війну.
-Ви їхній спаситель. -Ви перебільшуєте.
Дивись. Вона його обкрутить.
Ці люди чекали на вас.
Вони сиділи, стікали кров'ю, чекали і молилися за вас.
Тільки така людина, як ви, їх врятує.
Ми ж знаємо, на що здатні чоловіки,
коли візьмуть себе в руки.
Чарлі, вони хочуть, щоб ти до них звернувся.
Ні, це повинні зробити ви.
Ці люди довго на вас чекали.
Покажіть Мюріель, на що ви здатні. Покажіть дружині.
Я схвильований тим, що тут побачив.
Вперед.
Ти зможеш.
Давай.
Добре.
-Пападрополус. -Це ж грецька. Майже вгадав.
Друзі,
мій син служив у В'єтнамі.
Його було поранено у битві з радянськими окупантами.
Я не знав про його сина.
Ви бачите, мені знайомі
всі жахи та звірства комуністів.
Дякую вам.
Я згадую про Бога з однієї причини.
-Бог – свідок сьогодні... -Щоб він був на нашому боці.
...усі російські вертольоти до останнього
будуть зметені з небес.
У вас буде зброя
і у вас буде вишкіл!
Дякую.
Гадаю, Гаса хвилює те,
що рано чи пізно Бог буде на обох сторонах.
Добро проти зла.
І я хочу, щоб ви знали, що Америка завжди буде
на боці добра.
А Бог завжди каратиме негідників!
Бог великий!
Це був рік невдач і розчарувань.
Радянська армія з самого початку війни
здобула найбільшу перевагу.
Моджахеди опинилися в пастці.
Сполучені Штати благословили афганських повстанців,
та це не вилилося у військову підтримку.
Повстанці й досі користуються «калашніковими», але цього не досить.
Вони марно чекають на новішу і потужнішу зброю,
щоб знищити Червону армію.
Повстанці витримали рейд.
Радянська армія проводить найпотужніше бомбардування за всю війну.
Вони підтягають нові війська та зброю.
Комуністичні покидьки.
Не присилайте рис і бинти.
Дайте зброю, щоб збивати вертольоти.
Це протитанковий ракетний комплекс MILAN.
-Афганці без нього переможуть? -Ні.
Кінець обговорення.
Я б хотів, щоб попередньо узгоджена сума була збільшена
на тридцять мільйонів,
що в сумі дає сімдесят мільйонів.
Це протитанковий ракетний комплекс MILAN.
Ми задіяли 300 одиниць.
-Так! -Так.
Смерть росіянам!
Проголосувати за гроші для повстанців – єдиний шлях
для ліберала з північного сходу довести свою серйозність.
Скільки ви просите?
Я б хотів збільшити суму від 70 мільйонів до 100.
Проголосуєте «за», і я забезпечу чорні голоси за фермерські субсидії.
2 КМ НА ПІВДЕННИЙ-ПІВДЕННИЙ ЗАХІД КООРДИНАТИ КВАДРАТ 20-24
ЩАСЛИВОГО ПОЛЮВАННЯ!
ПОВІТРЯ ВІЛЬНЕ?
КРІМ НАС ПТАШОК НЕМАЄ. СЕЗОН ВІДСТРІЛУ.
ВОНА МЕНІ КАЖЕ, ЩО НЕ ВПЕВНЕНА, ЩО Я ЛЮДИНА СЕРЙОЗНА.
ЗАРЯДЖАЮ.
БОЙОВА ГОТОВНІСТЬ. ПРИЙОМ.
УВІМКНУВ.
ВІДКРИТИ ВОГОНЬ!
І ВЗАГАЛІ, ЩО ТАКЕ СЕРЙОЗНІ СТОСУНКИ?
ЩО ТРЕБА ПІД ЦИМ РОЗУМІТИ?
МОНОГАМІЯ. ВОНА ПРО ЦЕ, ЧИ ЩО?
ЯКЩО ЇЇ УЯВЛЕННЯ ПРО МОНОГАМІЮ...
ЗАБИРАЙМОСЯ! У НИХ ЩОСЬ Є ВНИЗУ!
ЗАБИРАЙМОСЯ! ЛІВОРУЧ!
ЗАБИРАЙМОСЯ ДО БІСОВОЇ МАТЕРІ! ЛІВОРУЧ!
ЗАБИРАЙМОСЯ! ЛІВОРУЧ!
Його питають, досить доречно:
«Як ти проголосував?»
А він, клянусь Богом, дивиться на помічника.
Він мусив запитувати у свого помічника.
ЩОЙНО ЗБИЛИ ТРЬОХ. ГАСТ
Не знаю, як він ще досі в офісі.
ВЕСНА 1987 ЗНИЩЕНО 34 РАДЯНСЬКІ ВЕРТОЛЬОТИ
ВЕСНА 1987 ЗНИЩЕНО 21 ЛІТАК
ЛІТО 1987 ЗНИЩЕНО 33 РАДЯНСЬКІ ВЕРТОЛЬОТИ
ЛІТО 1987 ЗНИЩЕНО 28 ЛІТАКІВ
ЛІТО 1987 ЗНИЩЕНО 67 ТАНКІВ ТА БРОНЕТРАНСПОРТЕРІВ
Група, базована в Буміані влаштувала засідку на мості Фуладі.
ОСІНЬ 1987 ЗНИЩЕНО 41 ВЕРТОЛІТ
- І що? - 4 вантажівки, що йшли з авіабази Баграм.
Атакували моторизований батальйон на конях?
ОСІНЬ 1987 ЗНИЩЕНО 75 ТАНКІВ
-Так і є. -А ці хлопці молодці.
ЗИМА 1987-88
ЗНИЩЕНО 83 ТАНКИ І БРОНЕТРАНСПОРТЕРИ
ЗИМА 1987-88 ЗНИЩЕНО 18 ЛІТАКІВ
ЗИМА 1987-88 ЗНИЩЕНО 22 РАДЯНСЬКІ ВЕРТОЛЬОТИ
Ми більше їх не контролюємо.
Він стояв в моєму офісі в Ісламабаді, і я казав йому, що несподівана поява
-грошей та зброї... -Не подасте мені пасок, будь ласка?
-Дякую. -Як можливо,
щоб не особливої ваги конгресмен
займався цим самостійно?
Мушу відзначити, у нього виходить.
Ми хотіли вести таку війну, Генрі? Хотіли?
Гарольде, що б він не робив, повір, це працює.
ВЕСНА 1988 ЗНИЩЕНО 19 РАДЯНСЬКИХ ВЕРТОЛЬОТІВ
ВЕСНА 1988 ЗНИЩЕНО 43 ТАНКИ І БРОНЕТРАНСПОРТЕРИ
ВЕСНА 1988 ЗНИЩЕНО 22 ЛІТАКИ
За оцінками ЦРУ сім з десяти
Стінгерів збивають
радянський вертоліт або літак.
Російськи МІГи коштують 20 мільйонів доларів, Стінгери - 60–70,000.
Що ви плануєте?
Збільшити суму до 250 мільйонів.
Нагадайте, зі скількох все почалося?
З п'яти.
-Алло? -Це міс Джоан Кінг Херінг Девіс?
Скільки дали, Чарлі?
Як медовий місяць?
Я ще побачу тебе оголеною?
Скільки, Чарлі?
Пів мільярда. Стільки ж Саудівська Аравія.
Мільярд доларів.
Саме так. Мільярд.
Це можна порівняти з іншими секретними війнами?
Нічого подібного не було.
Відколи?
Ніколи.
Мені не вистачає тебе, Чарлі.
Джоан,
мені завжди тебе не вистачає.
Краще закінчимо.
ПОВТОРНООБРАНИЙ КОНГРЕСМЕН ВІЛСОН
Тут немає нічого такого!
А в окрузі Полк нам допоміг перемогти вовк.
Ось як воно було. Що там?
Це Гас? Так.
Привіт, Гасе!
-Вітаю з переобранням. -Так, дякую.
-Розповідай, що знаєш. -Добре. Док Лонг програє.
Так. Ми так і думали.
Хто тепер буде нашим гаманцем?
-Джон Мерта. -Це добра новина?
-Так. -Чому?
Я голосував за нього у комітеті з етики.
Знаєте, вас дуже легко полюбити, конгресмене.
Подзвони завтра рівно опівдні.
Подзвоню. Бувай.
14 КВІТНЯ 1988 РАДЯНСЬКИЙ СОЮЗ ПІДПИСУЄ ЖЕНЕВСЬКУ УГОДУ
Ми даруємо вам цю пускову установку.
Нестримним святкуванням Афганістан
відзначив те, що минулого тижня він став першою державою в історії,
що перемогла могутній Радянський Союз.
Вивід радянських військ з Афганістану завершено.
Остання частина російської загарбницької армії покинула країну.
Страх і непевність змішались з радістю сьогодні,
коли командир радянських військ
перетнув кордон за останніми радянськими солдатами.
Слово кореспонденту CBS у Москві Баррі Петерсону.
Останнє ура. Решта радянських військ
пройшли Мостом Дружби на кордоні
між Афганістаном та Радянським Союзом.
Радянський командир, лейтенант...
Дивись, що ти зробив, Чарлі.
Гей!
Є традиція піднімати тост за переможених.
-Гасе, тобі слово. -Гаразд.
Деякі частини афганців...
За вас, мерзотники.
...показує світу, що ера радянських військових інтервенцій
в інші країни завершена.
-От, я ж казав. -Що?
Треба було лише позбивати вертольоти.
Слухай, ти чув історію про майстра Дзен і маленького хлопчика?
Це щось про Ніцу,
грецьку відьму з Аквіліпи, Пенсильванія?
Фактично так.
Хлопчику на 14-ліття подарували коня.
Усі в селі радіють: «У хлопця є кінь! Як чудово!»
А майстер Дзен каже: «Побачимо».
Через два роки хлопець упав із коня і зламав ногу.
Усі в селі кажуть: «Як жахливо!»
А майстер Дзен каже: «Побачимо».
Починається війна, юнаки йдуть воювати,
а хлопець з перебитою ногою не може.
Всі в селі кажуть: «Як чудово!»
А майстер Дзен каже: «Побачимо».
-Зрозумів. -Ні. Ні, я дурний.
Ти не дурний. Просто у Конгресі засідаєш.
-Дати їм грошей. -Можеш почати з доріг,
-далі школи, фабрики... -Гасе, ми ж святкуємо.
...відновити поголів'я овець, дай їм роботу, дай надію.
-Я стараюсь. -Старайся більше.
Я борюся за кожен долар.
-Так-так. -Я зробив з п'яти мільйонів мільярд.
Я просунув Стінгери і MILANи.
Я завів Конгрес з демократів у роботу за президентом республіканцем.
Цього замало.
Зараз покажу тобі засекречені звіти розвідки,
і ти побачиш, що фанатики заполонили
весь Кандагар, як у бісовому зливі у ванні.
Боже, Гасе, ти й наречену на весіллі вгониш у депресію.
Гей.
Слухай, що я кажу.
Ти зробив чудову роботу, як на сина виробника газованої води.
«Побачимо», – як казав майстер Дзен.
Мільйон доларів на реконструкцію шкіл?
Чорт, Чарлі.
-Слухай. -Він ніби конгресмен з Кабула.
Ви чули, що на відбудову шкіл мільйон, а не мільярд?
Так, почули. Усі добре почули.
Тебе почули навіть у Довері, штат Делавер.
Сподіваюся, я тебе не дратую, Бобе, я цього хочу в останню чергу.
Слухай, минулого тижня я зустрічався з президентом у Кімнаті Рузвельта.
Знаєш, що він сказав?
«Що, Афганістан ще не закінчився?»
Не закінчився.
Половині населення немає й 14 років.
Половині немає й 14 років.
Подумайте, наскільки це небезпечно.
Вони повернуться додому, побачать, що їхні сім'ї мертві,
села випалені напалмом.
-Ми допомогли знищити тих, хто це зробив. -Але вони про це не знають, Бобе.
Бо не підписані на The New York Times.
Якби й були, це ж таємна операція, пам'ятаєш?
Ми завжди так чинимо. Ідемо зі своїми ідеалами
і змінюємо світ, а потім ідемо звідти.
Завжди ідемо.
А наслідки залишаються.
-Що? -Наслідки залишаються.
Ми зайняті реорганізацією Східної Європи, не пам'ятаєш?
Ми витратили мільярди.
Давайте витратимо мільйон на відбудову школи.
Чарлі, всім начхати на школи в Пакистані.
В Афганістані.
Уперше ми нагороджуємо цивільного такою високою відзнакою –
званням Почесного співробітника.
Шановні працівники Таємної служби,
конгресмен Чарльз Вілсон.
Браво, Чарлі.
«ЧАРЛІ ЦЕ ЗРОБИВ»
«ЦІ ПОДІЇ ВІДБУЛИСЯ.
ВОНИ БУЛИ СЛАВЕТНИМИ І ЗМІНИЛИ СВІТ...
...А ПОТІМ МИ ПРОСРАЛИ ЕНДШПІЛЬ».
ЧАРЛІ ВІЛСОН
Переклад субтитрів: Вікторія Бонк