Nit koja teče kroz vrijeme, spaja život...
Od pamtivijeka slušah zov, koji odjekuje u vječnosti.
Bijaše to njegova sudbina.
Jednom davno, u dalekoj zemlji,
nekoć se uzdizalo carstvo, koje se protezalo od kineskih stepa,
do obala Sredozemlja.
To carstvo, bila je Perzija.
Žestoki u borbi, mudri u pobjedi,
Kamo je perzijski mač išao, red je slijedio.
Perzijski kralj, Sharaman,
vladao je sa svojim bratom Nizamom po načelima odanosti i bratstva.
Kralj je imao dva sina, koja su mu donijela veliku radost.
Ali u očima bogova, kraljeva obitelj, još nije bila potpuna.
Sve dok jednog dana nije vidio jedan
čin hrabrosti, siročića sa ulica Nasafa.
Miči se s puta!
Stanite!
Bježi!
Bježi Bis!
Ostani ovdje.
Pustite me!
U kraljevo ime!
Kako se zoveš dječače? - Dastan, visosti.
A roditelji?
Dječače...
Brate, povedi ga.
Ganut onim što je vidio, kralj je posvojio Dastana.
Sin bez kraljevske krvi,
i bez prava na prijestolje.
Ali možda je toga dana nešto drugo bilo na djelu.
Nešto izvan jednostavnog poimanja.
Dan kada je dječak, iz najnevjerojatnijeg mjesta,
postao...
Perzijski princ.
PERZIJSKI PRINC Pijesak vremena
15 godina kasnije...
Perzijska granica
Sveti grad Alamut
Bajkoviti Alamut, čak je i više zapanjujući nego sam zamišljao.
Neka vas ljepota ne zavara, to je grad kao i svaki drugi.
Mekane zemlje čine mekani ljudi. Okrenuli su se izdaji, a sada moraju platiti.
Otac je bio jasan, Alamut ne smijemo dirati.
Neki ga smatraju svetim. Budući da naš mudri otac nije ovdje,
odluka je na meni.
Savjetovat ću se još jednom, sa plemenitim stricem
i moja dva brata, vjernim Garsivom i...
Gdje je Dastan?
Hajde, kladio sam se u mjesečnu plaću!
Sramota je! - Zašto ti ne pokušaš?!
Vraćaj se!
Je li to sve što znaš?!
Prinče Dastane!
Gdje je princ Dastan?!
Dastana nema.
Visosti molim vas, princ Tus je sazvao ratno vijeće.
Dolazim.
Naš najbolji špijun, presreo je karavanu koja je napustila Alamut.
Mačevi, najbolje izrade.
Strijele čeličnog vrha.
I obećanje isplate od vojskovođe Kosha, Alamutu.
Prodaju oružje našim neprijateljima.
Ovakva strijela mi je okrznula konja u Koshkanu.
Krv će poteći Alamutom zbog ovog.
Ili će naši vojnici pasti pred njihovim zidinama.
Naše naredbe su bile da zaustavimo Koshkan, ne da napadnemo Alamut.
Mudre riječi mlađi brate. - Riječi neće zaustaviti neprijatelje,
kada budu naoružani alamutskim oštricama.
Napadamo u zoru.
Ako je takva odluka, onda dopusti da ja idem prvi.
podijeliti Garsive. - Ja jašem na čelu perzijske vojske!
Dastan vodi četu ulične bagre!
Možda se ne znaju ponašati, ali su prilično spretni u borbi.
Čast prve krvi, trebala bi biti moja. - Garsive, ruka ti je opet na maču.
Gdje bi i trebala biti! - Moja braća.
Uvijek poletni.
Kažu da je alamutska princeza, ljepotica bez ravne.
Marširat ćemo u njenu palaču i uvjeriti se sami.
Ne sumnjam u tvoju hrabrost Dastane, ali nisi spreman za ovo.
Garsivova konjica će biti na čelu.
Princezo Tamina, perzijska vojska nije otišla.
Njihova vjera nema razumijevanja, za bilo koju istinu osim njihove vlastite.
Možda bi bilo sigurnije da ne stojite tako blizu.
Kakva god im vjera bila, lukovi im nisu tako snažni,
niti njihovo ciljanje.
Okupite vijeće.
Kažite im da sam u vrhovnom hramu, moram se moliti.
Vrhovnom hramu? Alamut nije osvojen 1000 godina.
Sve se mijenja s vremenom.
Mi bismo to trebali najbolje znati.
Podsjeti me zašto kršimo naredbe tvog brata?
Zato što Garsiv zna napadati samo sprijeda, biti će to masakr.
Alamuci će biti zaokupljeni glavnim vratima, stoga ćemo se provući sa strane.
Jesi li pio?
To je naš ulaz. Postoje dvoja vrata.
Vanjska su lagana, unutarnja su nemoguća.
Vratni mehanizam štite dva tornja pod stražom.
Uvijek postoji ulaz Bis, ti se pobrini za vanjska vrata, meni ostavi nemoguća.
Garsiv neće biti sretan ako svi izginemo. - Krasan govor Bis.
Motivirajući.
Oglasite uzbunu!
Pridrži ovo.
Čuvaj leđa.
Istočna vrata su otvorena. - To su Dastanovi ljudi.
Ušao je, Dastan je uspio.
Rasporedite se na istočna vrata.
Rasporedite se na istočna vrata!
Probili su istočna vrata.
Urušite prolaze do odaje. - Da princezo.
Idite sada, svi.
Znaš što moraš učiniti. - Iznad svega, mora biti na sigurnom.
Miči se s puta!
Glupe pjesme i mirisni dim vam neće sada pomoći!
Mislim da ćeš vidjeti da je više od toga, Garsive.
Barem jednom, priče su istinite.
Znamo da potajice izrađujete oružja za neprijatelje Perzije.
Pokažite nam gdje. - Nemamo talionice.
A ono oružja što smo imali, vi ste nadvladali.
Naši špijuni govore suprotno. Možeš si uštedjeti mnogo boli...
Sva bol na svijetu vam neće pomoći pronaći nešto što ne postoji.
Govor osobe dovoljno mudre da razmotri političko rješenje.
Udruži ruke s budućim kraljem Perzije. - Prije bih umrla.
To se može urediti.
Nemoj!
Prinče Tus...
Obećajte mi da ćete biti milostivi prema stanovnicima Alamuta.
Perzijski lav!
Nazivaju te perzijskim lavom.
Nikada nisi znao slušati naredbe Dastane.
Moram nešto objasniti Tuse... - Ne, ne moraš.
Ne, moraš slaviti. No, ipak postoji tradicija.
Pošto si imao čast prvog napada, duguješ mi dar, počast.
Predivan bodež. - Dao ti je ovaj grad i njegovu princezu,
mislim da je to dovoljna počast. - Mislim da jest.
Prvi glasnici su stigli prinče, predivne vijesti.
Tvoj otac je prekinuo molitve u istočnoj palači kako bi nam se pridružio.
Bez sumnje kako bi nas pohvalio zbog naše velike pobjede.
Imali smo indicije da Alamut naoružava neprijatelje. - Indicije?
Moraš imati više od indicija za okupaciju svetog grada mojom vojskom!
Ova pustolovina, neće dobro sjesti našim saveznicima.
Ali to valjda nisi uzeo u obzir.
Ne gledaj u strica dječače!
Odluka i njene posljedice leže na meni.
Znam da jedva čekaš nositi krunu, ali vjeruj mi, još nisi spreman.
Nitko ne zna bolje od tebe, oče.
Zbog toga što duboko cijenim tvoje povjerenje,
osobno ću nadgledati potragu za oružjem.
Zavjetujem se da neću stati pred tebe dok ne budem držao dokaz o izdaji Alamuta.
Treći korak je najteži!
Brate!
Otkrili smo tunele na istočnom rubu grada, upravo sam tamo pošao.
Propustit ćeš priredbu!
Tvoje vratolomije mogu zabaviti oca u mojoj odsutnosti.
Ako imaš dar kojim ćeš mu odati počast. - Naravno.
Bis dar!
Trenutačno je zametnut!
Znao sam da ćeš zaboraviti.
Molitveni ogrtač regenta Alamuta.
Najsvetija u istočnim zemljama, dar koji će kralj cijeniti.
Borio si se poput prvaka za mene Dastane, rado uzvraćam uslugu.
Rijedak dragulj, predstavi je kralju za mene večeras.
Sigurno želiš još jednu ženu brate?
Slušaj me Dastane!
Brak s princezom osigurava mi odanost njezina naroda.
Nevezana za nas, ona je opasna obaveza.
Ako otac ne odobri naš savez, želim da je vlastitim rukama ubiješ.
Dakle, prati me princ Dastan, perzijski lav.
Sigurno je predivno dobiti takvu titulu za uništavanje nevinog grada.
I meni je drago princezo.
Dopustite mi da odgovorim, ako je
kažnjavanje neprijatelja moga kralja zločin, tada ću ga rado ponoviti.
Onda si pravi perzijski princ, brutalan i bez časti.
Nemojte griješiti i misliti da me poznajete princezo.
Zar ima još nešto? - Čekajte ovdje sa njezinom visosti.
Ako možeš izdržati.
Predlažem trunčicu poniznosti, kada te predstave kralju.
Za vlastito dobro.
Jesi li ublažio očevu ljutnju striče?
Jednoga dana, i ti ćeš imati zadovoljstvo biti kraljevim bratom.
Ako zapamtiš najvažniju dužnost, dobro ćeš proći.
A što to? - Pobrinuti se da mu je čaša uvijek puna.
Kažu mi da se još jedan moj sin pridružio velikim perzijskim ratnicima.
Nedostajao si nam oče. - Molio sam se za tebe i tvoju braću.
Obitelj, veza među braćom, to je
mač koji brani naše carstvo.
Molio sam se da taj mač ostane jak.
Nadao sam se da će nas moja djela poštedjeti nepotrebnih gubitaka.
Dobar čovjek bi postupio kao i ti,
djelovao smiono i hrabro za pobjedu koja će poštedjeti živote.
Veliki čovjek bi spriječio napad,
veliki čovjek bi stao kada bi znao da je nešto pogrešno,
bez obzira tko naređivao.
Dječak kojeg sam vidio na trgu,
bio je sposoban za više od običnog dobra,
sposoban da bude velik.
Pa u međuvremenu, imam dar za tebe.
Neki su sumnjali u moju mudrost, dovevši dječaka s ulice u svoju obitelj.
Vidio sam dječaka čija krv nije bila plemenita,
ali čiji karakter je bio. Kralj duhom.
Hvala ti oče.
Predstavljam, molitveni ogrtač regenta Alamuta.
Što ja mogu dati tebi, zauzvrat?
Predstavljam princezu Taminu.
Tus želi sklopiti savez s njenim narodom kroz brak.
Moja je najveća želja da ti to odobriš.
U svim svojim putovanjima, nisam vidio ljepšeg grada visosti.
Trebali ste ga vidjeti prije nego se vaša horda nepismenih jahača deva spustila na nj.
Biti ćete dobra kraljica.
Ali Tus već ima dovoljno žena.
Ti Dastane, bi mogao manje riskirati,
da te takav dragulj čeka u tvojoj odaji.
Princeza Alamuta će biti tvoja prva žena.
Što kažeš Dastane?
Leti ispred stotinu lukova bez razmišljanja, ali pred brakom stoji sleđen od straha.
A neki kažu da još nije mudar.
Trebam piće.
Odmaknite se!
Oče... - Bože pomozi nam, ogrtač je otrovan!
Neka mu netko pomogne! - Ogrtač koji mu je Dastan dao!
Zašto?! - Neka mu netko pomogne!
Zgrabite ubojicu! - Pomozite mu!
Bis! - Pođi sa mnom!
Što to radiš?! - Mogu nas izvesti!
Trebat ćeš moju pomoć. - Hajde!
Zatvorite vrata! - Tamo!
Zatvorite vrata!
Sagni se!
Tamo, uhvatite ubojicu! Ukrao je mog konja!
Moji odani podanici, cijeli svijet tuguje zbog smrti našeg voljenog kralja.
Svi smo pogođeni tim gubitkom.
To što je smrt došla od ruke princa Dastana, samo pogoršava našu bol.
Nisam ubio oca, onaj ogrtač mi je dao brat, Tus je ovo učinio.
A sada će biti okrunjen za kralja.
Nisam ubio oca.
Vjerujem ti. - Ne bi smjela biti tu, nisam ti smio dopustiti da pođeš.
Ali jesi.
Obećao sam bratu da ću te ubiti, ako te on ne može imati.
Rješenje bi bilo da me poljubiš, a zatim da me ubiješ.
Ali ja imam bolje rješenje.
Ja ću ubiti tebe, i tvoji su problemi riješeni!
Možda možemo pronaći drugo rješenje.
Rješenje bi bilo da me poljubiš, a zatim da me ubiješ.
Ali ja imam bolje rješenje.
Ja ću ubiti tebe!
Vrati što si ukrao perzijanče!
Ne!
Jesi li vidjela to? - Što?
Kreni po taj mač opet i kunem se da ću ti slomiti ruku. - Opet?!
Iskoristio si sav pijesak! - Što?
Što je ovo?
Nevjerojatno.
Oslobađanje pijeska, vraća vrijeme.
A samo onaj tko drži bodež je svjestan što se događa.
Može se vratiti i promijeniti događaje, promijeniti vrijeme.
Nitko osim njega to ne zna.
Koliko se može vratiti unatrag? Odgovori mi princezo.
Uništio si moj grad.
Mislim da nije bila stvar u talionicama oružja, već u ovom bodežu.
Nakon bitke, Tus je tražio ovaj bodež na poklon,
nisam mislio da je važno ali sada shvaćam.
S njime može promijeniti sve, tijek kritičnog trenutka bitke,
zariti oštricu u suparnika.
Ne bi bio samo kralj, bio bi najmoćniji vladar kojeg je Perzija vidjela,
veći čak i od mog oca. Sve zbog ovog bodeža!
Moj izdajnički brat mora biti priveden pravdi.
Zbog toga sam udvostručio nagradu za njegovo hvatanje.
U međuvremenu, težit ću zaštiti našeg carstva, kako bi moj otac zahtijevao.
Nova vladavina je počela.
Što to radiš? - Garsiv nije daleko iza nas.
Ona je najslavniji konj u carstvu, ovo će skriti njene tragove.
Tragove kamo, kamo ideš? - U Avrat, tamo će moj otac biti pokopan.
Traže te zbog ubojstva kralja, a samo ćeš ušetati na njegov sprovod uz tisuće vojnika?
Nizam će biti tamo, jedino njemu mogu vjerovati.
Vidjet će da je sve Tus smjestio, sada se odmakni princezo.
Svaka cesta prema Avratu će biti puna perzijskih vojnika.
Pa ja ne idem cestom, idem dolinom robova.
Nitko ne ide ni blizu tamo, puna je razbojnika.
Tako kažu. - Cijeli plan ti je samoubilački.
Moj brat je ubio mog oca, i ostavio njegovu krv na mojim rukama.
Ako umrem pokušavajući to ispraviti, onda neka tako i bude.
Samo ćeš me ostaviti ovdje, usred ničeg?!
Plemeniti Dastan, napušta bespomoćnu ženu u divljini!
Što tvoja dragocjena čast ima reći na to?
Daj mi snage da je ne ubijem.
Uzjašite, nismo daleko.
Bez pravog pijeska, to je običan nož. Čak nije ni jako oštar.
Ovaj pijesak, ima li ga još? - Naravno da nema.
Kako ga mogu nabaviti? - Pokušaj stajati na glavi i držati dah.
Jesi vidio što si tražio prinče?
Počni hodati.
Ako ne možeš dokazati stricu kako bodež radi, zašto bi ti vjerovao?
Ne tiče te se princezo.
Doista tako hodaš.
Glava visoko, prsa van, dugi čvrsti koraci.
Hod samozadovoljnog perzijskog princa.
Bez sumnje zbog tog što su ti govorili od rođenja da je svijet tvoj,
i ti zbilja u to vjeruješ. - Nisam rođen u palači kao ti!
Rođen sam u slamovima Nasafa, gdje sam živio, borio se i odijevao.
A kako si postao princ? - Kralj je jednoga dana došao na tržnicu...
Ne znam, on...
Pronašao me.
Uzeo me k sebi, dao mi je obitelj i dom.
Ono što gledaš je hod čovjeka, koji je upravo sve izgubio.
Dobrodošli u dolinu robova, visosti.
Očajnički trebam kap vode. - To je više od onog što imamo,
pošto si nam ispraznila čuturicu prije par sati.
Nisam rođena u ovoj pustinji kao vi perzijanci, smežurani i gnjevni.
Moja građa je mnogo nježnija.
Mislim da želiš reći razmažena.
Zdenci Alamuta su slavni po čistoj hladnoj vodi.
Da ste se manje divili zdencima, a više čuvali zidine, sada ne bi bila tu.
Čudo, ušutkao sam princezu!
Tamina?
Čuješ li me?!
Da Dastane, čujem te.
Znaš li gdje si perzijanče?
A ipak si ušao?
U srcu Sudana postoji pleme ratnika N'mbake.
Utjeruju strah u srca sviju koji im se nađu na putu.
N'mbake su majstori bacanja noževa.
Vitlaju oštricama, kažu da ih je Stvoritelj blagoslovio.
Tako su ubojito precizni, da mogu odsjeći glavu trojici ljudi,
jednim udarcem.
Ja se ne bih ni trudio na tvom mjestu, znaš zašto?
Ovo je Seso, on je N'mbaka, imao sam sreću da mu spasim život,
što znači da je sada moj vječni dužnik.
Kaži mi perzijanče, postoji li neki dobar razlog da
ne kažem Sesu, da idući put cilja malo više?
Dakle, ona je ta?!
Da, bio si u pravu, nije loša.
No mogla bi malo ljepše mirisati. No ipak, imamo dogovor.
Pametno princezo. - Dogovor?
Kakav dogovor?
Tako plemenit princ. - Tako nježna princeza.
Riješila sam te se glumom nesvjestice, objeručke skačeš u pomoć paloj ljepotici.
Tko je rekao da si ljepotica? - Mora postojati razlog što ne skidaš oči s mene.
Ti... ja...
Ne vjerujem ti i nisi moj tip.
Nisam očajna ropkinja? Sposobna sam reći što mislim!
Previše za moj ukus. - Da, biti će dobar dodatak.
Što namjeravaš s njom?
Da, kaži mu, zar ne vidiš koliko je zabrinut?
Daj mi trenutak.
Teško mi je priznati, ali bila si u pravu.
Vidio sam što sam tražio. - Dastane, poslušaj me.
Kada moj stric vidi moć ovog bodeža povjerovat će mi.
Dastane, znam da nisam bila posve iskrena.
Ali tvoje laži su tako pametne. - Ja sam čuvarica božanskog zavjeta.
Bodež je svet, bio je nošen na sigurno kada si ga ukrao.
Ako padne u krive ruke... - Pobrinut ću se za tvoj nož.
Ovo ne želiš propustiti. - Ne shvaćaš što je na kocki!
Ovo su stvari za bogove, ne ljude! - Tvoje bogove, ne moje!
Hajde!
Utrke nojeva? - Utorkom i četvrtkom.
Ono što im nedostaje u ljepoti, nadoknađuju borbenošću.
A utrke je lako namjestiti. - Čuo sam užasne priče o ovom mjestu.
Krvožedni robovi, koji ubijaju gospodare?
To je dobra priča, dobro ispričana, stalno se mijenja, ali nije istinita.
Ali kosturi koje smo vidjeli... - Kupio sam ih od ciganina u Bakari.
Izgradio sam našu reputaciju, kako bih odvratio najgore zlo,
koje vreba na ovu našu zaboravljenu zemlju.
Znaš li o čemu govorim? Porezima.
Prokleti perzijanci, njihove vojske, utvrde, ceste, tko to sve plaća?
Mali poslovni ljudi.
Zato sam započeo malu kampanju, za širenje lažne zloglasnosti.
Raširio sam je kao veneričnu bolest u turskom haremu.
Pogledaj moćnog noja!
Hajdete moji ljepotani!
Obožavam ovo!
Poreznici se klone mene, mojih mušterija i svi su sretni.
Dovedi djevojke! Hajde, kontrola mase!
Nemoj samo stajati, potrči, nemoj hodati!
Ako nešto prospeš platit ćeš!
Ne gledaj me tako, znaš o čemu govorim!
Radi svoj posao, kontrola mase, hvala!
Mislim da će naš aranžman ispasti jako dobro mladiću.
Živahna je, gdje si je pronašao?!
Na robovskoj tržnici, krenuo sam u Avrat
kako bih je zamijenio za devu, kada me je napala.
Deve su sigurnije. - Plemeniti šeiče Amar.
Cijenim vašu gostoljubljivost, vodite finu organizaciju,
ali ako biste mi mogli dati zalihe... - Znaš što perzijanče?
Nevjerojatno si sličan osramoćenom princu koji je pobjegao nakon ubojstva kralja.
Jesam li ti pričao o N'mbakama?
Jeste. - Nema ništa bolje od dobre priče,
ali tvoja, da ćeš je trgovati za devu? Molim te, pogledaj je, vrijedi barem dvije.
A ti mladiću, znaš li da je tvoj brat ponudio nagradu koja, među nama,
graniči sa opscenim. Za toliko zlata bih prodao vlastitu majku.
Što je? Ne znaš kakva je bila.
Odvedite ga do perzijske stražarnice.
Lijep nož. - To je ništa.
Bezvrijedan je. - Stvarno?
Rastali ga i uzmi dragulje.
Što taj dečko radi?!
Nemoj, možeš ubiti pticu!
Ovamo!
Ne bih to učinio na tvom mjestu! - U tunel!
Pogledaj ovo! Dosta je, nema više fermentiranog
kozjeg mlijeka nakon treće utrke, jasno?!
Vrata! - Drži ga!
Podigni polugu, otvara vrata! - Daj mi bodež!
Sada nije trenutak, podigni polugu! - Daj mi bodež!
Nemoj misliti da mi nije palo na pamet.
Idemo princezo!
Perzijanče!
Ovo tražiš?
Sljedeći put!
Svi su došli na pogreb moga oca.
Stotinu perzijskih vojnika čuva ta vrata.
Možda i više, ako želiš ostati uz bodež, morat ćeš mi pomoći ući.
Svi ovi strani dostojanstvenici, pretpostavljam da poznaješ pokojeg.
Zar nisi mogla pronaći nekoga lakšeg?
Mugali iz Hindukuša su plemenit narod, trebao bi biti počašćen.
Da, veoma.
Dastane, gdje je bodež? - Možeš me slobodno pretražiti.
Morat ćeš biti jako temeljita.
Tus nije ovdje, sigurno je još u Alamutu.
Pijesak koji napaja bodež, ima ga još u Alamutu, zar ne?
Zato je Tus ostao tamo, to njegova vojska traži.
Moram poslati poruku stricu da se nađemo.
To je nemoguće.
Teško, ali ne nemoguće. - Još jedan dokaz da si lud.
Nemoj biti toliko zadivljena.
Mičite se! S puta!
Okreni se!
Kupovao si mi ih kad sam bio dječak.
Pljuvao si sjemenke.
Nisi me trebao pozvati Dastane.
Nemam izbora striče, slijedi me.
Nisam ubio oca, znaš da to ne bih nikada učinio.
Tvoji postupci drukčije govore.
Nisam imao izbora nego pobjeći.
Tus mi je dao taj ogrtač.
On ga je otrovao. - Dastane... - Pa nema ga ovdje, zar ne?
Pogreb je njegova oca, a on je ostao u Alamutu.
Naši saveznici će vidjeti da je naš napad bio opravdan,
potraga za talionicama oružja je važna.
Ali nije ako ih nema. Invazija je bila laž.
Tus želi moć, zato je ubio oca, a sada ne traži oružje, već pijesak,
koji pogoni mističnu napravu.
Zbog toga si me pozvao? Mističnih naprava?
Sjećaš se kako si nakon bitke spriječio Tusa da mi uzme bodež?
Zbog njega je napao Alamut.
Taj bodež, imaš li ga uz sebe?
Imam.
Ima nevjerojatne moći.
Je li ovo neka šala?
Što? Znam da je bio unutra.
A gdje je taj takozvani dokaz?
Tamina.
Ruke su ti opečene.
Pokušao sam svući otrovani ogrtač sa tvog oca.
Nešto nije u redu? Sigurno? Znaš da mi možeš vjerovati.
Samo...
Tus mi je brat, kako me je mogao ovako izdati?
Ne znam, možda te nikada nije cijenio,
možda te vidio kao nekoga koga može iskoristiti.
Nekoga da mu pazi na čašu s vinom.
Moja služba tvome ocu bila je drukčija.
Dijelili smo istu krv. - Koliko je puta otac ispričao kako si ga spasio od lava?
To mu je bila omiljena priča. - Jedna od mnogih, da.
Ne, ta mu je bila omiljena. - Bojim se da govoriš u zagonetkama.
Čekaj, Dastane!
Ubojico!
Nisam ubio oca!
Što ćeš sada?!
Gdje je?!
Garsive...
Nisam ubio oca. - Onda će te Bog pomilovati.
Nakon što ti se glava zakotrlja.
Više se ne borimo štapovima mali brate.
To je sve što znaš?
Visosti, mislio sam da ste u Alamutu.
Pričaj mi o Dastanu striče.
Došao me je ubiti, na tržnici.
Jedva sam pobjegao.
Moja smrt bi oslabila tvoju mladu vladavinu.
Dastan želi započeti pobunu. - Želi prijestolje? - Bojim se da da.
Suđenje Dastanu samo će im dati priliku za propagandu.
Moj savjet bilo bi izbjegavanje suđenja.
Nemoj ga dovoditi živog.
Kakvi god bili njegovi zločini,
javno suđenje će najbolje pokazati kakav kralj želim biti.
Jak, koji poštuje vladavinu zakona.
Nismo divljaci. - Svakim danom si bolji kralj.
Dastan mora biti pronađen. Mora biti priveden pravdi.
Jazbina ubojica
Moram razgovarati s našim gostima. - U vezi njih gospodine,
njihovi običaji su neobični, sluge su vidjele neke stvari.
Čuli čudne zvukove, prošli tjedan jedan konj je nestao.
Samo se pobrini da sluge šute, inače, obećavam vam,
i oni će nestati.
Imam još jedan zadatak za tebe Hassansine,
ali morat ćeš biti brz, plijen ima startnu prednost.
Donio si što sam tražio?
Te prakse, ne utječu ti na vještine?
U transu vidimo vizije iz budućnosti.
Vizije smrti.
Sudbina i prokletstvo.
U transu možemo sve pronaći, uključujući i tvog nećaka, princa Dastana.
Tada se nadam da ćeš vidjeti još smrti.
Uskoro.
Sagni se, perzijska patrola.
Što mi nisi rekla?
Otišli su, možda su umorni od tvojih laži i noževa u leđa.
Nisam imala izbora nego te napustiti.
Pretpostavljam da stric nije slušao.
Nije Tus ubio mog oca, već Nazem.
Tvoj stric? - Ruke su mu opečene.
Rekao je da je pokušao skinuti ogrtač sa oca,
stalno sam provrtio u glavi, nije ni dotakao ogrtač, sigurno ga je dirao prije.
Nizam ga je otrovao.
Kako može vraćanje nekoliko trenutaka u vremenu pomoći mom stricu? Nikako.
Ubio je mog oca zbog nečeg većeg od bodeža.
Što mi nisi rekla? Imaš brze ruke, ali imam i ja.
Ako ga želiš natrag, sve mi ispričaj.
Bez igara i laži.
Možemo li otići odavde?
Samo bi princeza pomislila da može pobjeći pješčanoj oluji.
Nizam nas dolazi ubiti, želi me mrtva.
Moram znati zašto.
U Alamutu počiva kucajuće srce svog života na zemlji.
Pješčani sat bogova.
Jako davno, bogovi su pogledali ljude i vidjeli samo pohlepu i izdaju.
Poslali su veliku pješčanu oluju, da sve uništi, očisti lice zemlje.
Ali jedna djevojčica molila je bogove da pruže čovječanstvu još jednu priliku.
Nudeći svoj život u zamjenu.
Vidjevši njezinu čistoću, bogovi su se prisjetili ljudske mogućnosti za dobrotu.
Stoga su stavili pijesak u sat.
Bodež je dan djevojčici koja je spasila Čovjeka.
Čineći je prvom čuvaricom.
Oštrica bodeža je jedina stvar koja može probiti staklo pješčanog sata
i ukloniti pijesak vremena, ali drška drži samo jednu minutu.
A kada bi netko stavio bodež u sat, i stisnuo dragulj u isto vrijeme?
Pijesak bi tekao bez kraja. - Mogao bi vratiti vrijeme dokle god hoćeš?
Da, ali je zabranjeno.
Kada je moj otac bio dječak, Nizam mu je spasio život u lovu.
Jednog dana su dva princa vrebali predivnog srndaća,
ali nisu bili svjesni lava koji je vrebao njih.
Nizam je spasio Sharamana. Otac nam je stalno pričao tu priču.
Ne razumijem.
Nizam se želi vratiti kroz vrijeme i poništiti što je učinio.
Ne spasiti mog oca, ostaviti ga da umre.
Tada bi on bio kralj.
A moja braća ne bi nikada bila rođena.
Oluja je prošla.
Dastane, pijesak u satu je nevjerojatno moćan.
Držanje bodeža dok je u satu razbija pečat.
Uništiti će sat,
a pijesak vremena više neće biti obuzdan.
Ponovno će nositi gnjev bogova, uništavajući sve na svom putu.
A cijelo čovječanstvo će platiti za Nizamovu izdaju.
Ovo je sve što bi ostalo.
Tajni hram čuvara izvan Alamuta je utočište.
Jedino mjesto gdje bodež može biti
sigurno skriven, jedini način za zaustaviti ovu pošast.
To je istina Dastane.
Vrati mi bodež, kako bih ga mogli odnijeti tamo.
Ne mogu to učiniti.
Idem s tobom. - Pomoći ćeš mi?
Možemo sjediti i čavrljati, ili se možeš popeti na konja.
Naše je putovanje blagoslovljeno.
Stat ćemo po vodu i krenuti prema planinskom prolazu prije mraka.
Uživaš mi naređivati. - Samo zato što dobro slušaš naredbe.
Ne izazivaj sreću.
Perzijanče!
Prošli smo se put rastali u ružnim okolnostima, nismo se stigli oprostiti.
Pratimo te tjedan dana.
Onaj mali nered koji si započeo, trajao je dva dana!
Moje voljeno trkalište, isprano poput stopa u pijesku.
Vidiš li anitu?
Ona je sve što je ostalo od mog carstva igara.
I bez obzira na vještine promotora,
ne možeš organizirati utrku nojeva sa samo jednim nojem!
Jesam li u pravu?!
Da gospodine, pođi sa mnom.
Jesi li znao da nojevi imaju samoubilačke sklonosti?
Pogledaj ovu jadnicu.
Bila je prvakinja, a sada moram paziti
dan i noć da ne napravi nešto glupo.
Palo mi je na pamet, da je jedini način da se oporavim od tragičnih gubitaka,
da pronađem dvoje mladih ljubavnika koji su bacili taj mračni oblak na mene.
O da, trebat ću tvoju ucijenjenu glavu, tvoj brat će biti jako sretan što vidi...
Pješčani derviši perzijanče, uobičajeni su kao i devino govno.
Radije ne bih. - Lijep nož.
Plemeniti šeiče, ne svetom smo putu u hram...
Hram, hram, nema ništa svetije od perzijskog zlata.
Daj mi bodež, previše ih je.
Ne možeš ih sve ubiti, ako želiš živjeti daj mi bodež!
Daj mi bodež!
Perzijanče kako si to učinio?
Instinkt.
Što je?
Moramo otići odavde.
Što se dogodilo sinoć? - Otrovnicama su upravljali Hassansini.
Hassansini? - Godinama su bili tajna
ubojita sila perzijskih kraljeva, dok ih moj otac nije raspustio.
Nizam se sigurno oglušio na očeve naredbe i zadržao ih.
Tajne vladine ubojite aktivnosti, zato ne plaćam porez.
Ne možemo stati. - Ti možda ne možeš, ali mi možemo.
Bili biste nam od pomoći da dođemo do hrama.
Da prijeđemo Hindukuš dok oluja bjesni?
Privlačite nevolje kao muhe truli mango i tvoj ludi... - U hramu ima zlata.
Više nego što deset konja može ponijeti.
Bez poreza.
Znaš li uopće kamo ideš? - Zapamtila sam ovaj put kao dijete.
Svaka princeza mora, svet je.
Ovdje je.
Utočište, jedino mjesto gdje bodež može biti sigurno skriven.
Očekivao sam zlatne kipove, slapove.
Vrati mi bodež, da ga mogu odnijeti tamo.
Nemoj se porezati princezo.
Ovamo!
Nisu dugo mrtvi, možda od sinoć. Najprije su mučeni.
Hassansini. - Nizam zna za ovo mjesto.
Svi su mrtvi.
Cijelo selo, moje zlato... - Kamo ideš?!
Postoji samo jedan način za zaustaviti sve ovo.
I pobrinuti se da je bodež na sigurnom, hram drži kamen od kojeg je bodež potekao.
Koji hram? Ovo je gomila kamenja i stijena!
Prvo što naučimo, ako sve drugo propadne vrati bodež u kamen.
Kamen će ga obujmiti, povući u planinu, vratiti bogovima.
Izvorno obećanje, mora biti ispunjeno.
Koje obećanje?
Bogovi moraju uzeti natrag život koji su poštedjeli.
Umrijet ćeš.
Stoj tu! - Poslušaj me!
Daj mi svoj mač, ili ćeš odbaciti i tu čast?
Dolje su tijela, ubili su ih Hassansini, po Nizamovoj naredbi!
On je izdajica! - Hassansini više ne postoje!
Uvijek si mislio da si pametan. - Ovo nije trik Garsive.
Gospodine, unutra su svi mrtvi, još ih ima u selu.
Ima ih tu... - Ostani na mjestu!
Nizam me želi mrtva, ušutkana.
Suđenje bi bilo previše javno.
Znaš to? Rekao je tako, zar ne?
Znam da nam nije uvijek bilo lako, ali ipak...
Braća smo. - Dirljive riječi, s mojim mačem pod tvojim grlom.
Često si se pitao zašto se otac toliko molio.
Prije smrti rekao mi je da je veza među braćom mač koji brani carstvo.
Molio se da taj mač ostane jak.
Zašto bih išao u Avrat na očev pogreb, kad sam znao da je opasno?
Nizam je preporučio tvoju smrt,
Tus se nije složio, naredio je da te vrate živa.
Nizam me želi mrtva, unajmio je Hassansine kako bi se za to pobrinuo.
Boji se što bih mogao reći,
i kome bih mogao reći.
Ispričaj meni, brate.
Garsive?
Hassansini!
Umuknite!
Štitite bodež!
Perzijanče, iza tebe!
Tamina!
Zaboravi ih, baci ovo!
Nađite je!
Ovamo!
Znaš što kažu o muškarcima s velikim mačevima!
Tamina, pusti da ja to učinim.
Samo čuvar može vratiti bodež.
Ti to ne možeš učiniti Dastane.
Spremna sam za to.
Ja nisam.
Tamina!
Van, dosta!
Garsive!
Dastane žao mi je.
Spasi carstvo.
Brate...
Gdje je bodež? - Nema ga.
Štititi bodež, bez obzira na posljedice, to je bio moj sveti poziv.
To je bila moja sudbina.
Sami stvaramo sudbinu princezo.
Vratit ćemo ga.
Trebat ćemo još jednog konja.
Kamo ćeš ti poći? - U Alamut.
Nizam će iskoristiti bodež da probije pješčani sat, mora biti zaustavljen.
Mora biti zaustavljen.
Što je?
Bacač noževa sa savješću.
Naši prijatelji u palači kažu da su se perzijanci probili do prve razine tunela.
Doći će do pješčanog sata za nekoliko sati.
Nizam drži bodež u vrhovnom hramu, čuva ga nekakav demon,
prekriven šiljcima. - Hassansin koji je ubio mog brata.
Jedino što stoji između nas i bodeža.
Nitko ne može stati unutar 20 m od njega i preživjeti.
Neki ne moraju doći toliko blizu.
Udijelite malo vode.
Jesi li siguran?
Dugujem dečku.
Ti si N'mbaka, pošast numibijske ravnice.
Ja sam pomalo obeščašćeni kladioničar, ovi plemeniti činovi nisu naš način.
Požurite.
Prijatelju, je li ti itko ikada rekao da previše pričaš?
Idemo.
Jesam li vam pričao o N'mbakama?
Jesi. - Nadam se da će te brat poslušati perzijanče.
Ovdje je.
Zatvorite svaka vrata! Pronađite ga!
Čisto je. -Dastane, ja...
Mislim da ne bi trebao ovo činiti.
Čujem li to zabrinutost?
Oprez. - Posipan brigom.
Laskaš si prinče. - A ti si bolje lagala princezo.
Možda nisam u formi.
Ovo nije zadnji put da smo zajedno.
Gdje je bodež? - Vi perzijski birokrati, imate mekane ruke.
Pronađen je gospodaru? - Pješčani sat?
Nemam bodež.
Ostavite me.
Zdravo Tuse.
Dastan!
Moramo razgovarati. - Govori!
Nasamo. - Čakajte vani, smjesta!
Braća smo, zar ne?
Ogrtač koji je ubio oca otrovao je Nizam.
Poludio si. - Tko ti je dao ogrtač?
Tko ti ga je dao?!
Vjeruješ mu, kao što sam i ja, ali Alamut nije opskrbljivao neprijatelje oružjem.
Nizam nam je lagao. - Zašto bi to učinio, što bi postigao?
Pažljivo me slušaj.
Ispod ulica ovoga grada leži drevna sila,
spremnik, koji drži mistični pijesak vremena.
Nizam ga želi iskoristiti kako bi iskrivio povijest,
želi vratiti vrijeme i učiniti se kraljem.
Pijesak vremena?
Hereza Dastane, pogansko ludilo.
Vlastitim sam očima vidio njegovu moć.
Nizam je otkrio gdje počiva, ako ga ne zaustavimo naš svijet bi mogao završiti.
Ako ćeš me ubiti, učini to sad.
Ovo nije običan bodež.
Ako pritisneš dragulj na dršci, vidjet ćeš.
Trebao sam imati snage učiniti ovo prije nego smo napali grad.
O čemu govoriš? - Postupiti kako znam da je ispravno.
Bez obzira na posljedice.
Vojnici su ostali vani... - Stoj gdje jesi!
Oduzeo si je vlastiti život.
Tada neka se Bog smiluje izdajici, jer odabrao je put kukavica.
Obojica znamo da je Dastan bio štošta,
ali nije kukavica.
Ovo nije običan bodež, pritisni dragulj na dršci i vidjet ćeš.
Bez obzira na posljedice.
Stani!
Prije par trenutaka umro si pred mojim očima.
Pritisnuo si ga. - Kako si znao da hoću?
Braća smo.
Dana kada smo pošli u rat, otac mi je rekao da pravi kralj uzima u obzir savjete.
Ali da uvijek sluša srce.
Nisi trebao ići toliko daleko da ti povjerujem.
Visosti, vojnici mi kažu da...
Vidim da se Dastan doista vratio.
Tus sjeti se što sam ti rekao!
Samo trenutak.
Jadni Tus, tako željan krune.
A ti, Dastane, uvijek jurišaš,
tako očajno želiš dokazati da si više od
nečeg što je kralj sastrugao sa ulice.
U kakvom smo velikom neredu.
Čini se da veza među braćom,
više nije mač koji brani naše carstvo.
Bio je jedan od nas.
Bio je svećenik hrama.
Tako je Nizam otkrio postojanje pješčanog sata.
Pokvario je čuvare, zarazio nas.
Više nismo čisti.
Moramo požuriti.
Vitlo.
Vitlo, smjesta!
Čuvari su sagradili prolaze ispod grada, tajni pristup do pješčanog sata.
Ako se požurimo možemo stići prije Nizama.
Onamo u odaju sa pješčanim satom.
Samo je jedan siguran put.
Brže!
Koračaj mojim stopama.
Ništa ne smije dotaknuti površinu, osim gdje ja stajem.
Trči Dastane!
Dastane!
Nizame!
Pobio si vlastitu obitelj. Sharaman ti je bio brat!
I moje prokletstvo.
Divio sam ti se.
Dastane! - Nikad nisam shvaćao zašto je moj brat doveo smeće u palaču.
Uživaj u mulju Dastane.
Tamo ćeš ostati pod mojom vladavinom.
Tamina!
Nizame, ne koristi bodež da promijeniš prošlost!
Oslobodit će... - Što?!
Bijes bogova?! Sam pakao?!
Ne čini to!
Zaustavi ga, ako staklo pukne svije umire s njim.
To nije moja sudbina, već tvoja. Oduvijek je bila.
Pusti me. - Neću.
Pusti me. - Ne puštam te!
Voljela bih da smo mogli biti zajedno.
Dastane! - Tamina!
Prinče Dastane!
Bis, ovdje si? - Naravno da jesam.
Naši ljudi su ušli u palaču, bitka je gotova.
Još nije.
Čekajte!
Hrabri perzijski vojnici, obmanuti smo da napadnemo ovaj sveti grad!
Alamut nema talionica oružja! - Dastane!
Jesi li poludio? - Ne mogu šutjeti pred izdajom.
Ovaj rat smjestio je onaj od najvećeg povjerenja.
Naš stric Nizam. - Dastan se danas žestoko borio,
možda prežestoko. Sada se mora skloniti
sa ovog sunca, da se odmori i dođe k sebi.
Oružje koje smo pronašli su krivotvorine!
Ovdje nema oružja striče i ti to znaš!
A tog špijuna, koji ih je navodno presreo, ti si unajmio,
kako bi uvjerio sve nas da napadnemo Alamut!
Što je ovo Dastane? Kajanje pobjednika?
Ti si sam vodio napad, donio nam ovaj veliki trijumf.
Nisam nikako trebao dopustiti napad.
Znao sam u srcu da je pogrešno.
Nikad nećeš biti ti.
Nikad nećeš biti kralj, nemaš srca.
Umrijet ćeš u sjeni velikog čovjeka.
Vodite ga prije nego napravi još veću budalu od sebe!
Tuse, prije nego smo napustili Nasaf, otac ti je rekao ovo,
da pravi kralj uzima u obzir savjete, ali uvijek sluša svoje srce.
Otac i ja smo bili sami. Kako to znaš?
Bio je u pravu, poznaje nas i zna za što smo sposobni.
Samo slušaj svoje srce. - Prkosi tvojoj naredbi,
vodi napad a sada se želi vratiti, Tuse...
Poduzmi nešto.
Špijun zna istinu, pronađite ga!
Dovedite mi ga, izbit ćemo je iz njega.
Imao si sve što čovjek može sanjati,
ljubav, poštovanje i obitelj.
Ali to ti nije bilo dovoljno, zar ne?
Princezo Alamuta.
Obmanom sam napao vaš grad.
Oprostite mi visosti.
Možemo li se pokušati pomiriti?
Bilo bi u uzajamnu korist, da se naše nacije
ujedine vezom jačom od prijateljstva.
Brakom.
Vašim brakom za onoga koji je u isto vrijeme osvajač i spasitelj vašeg grada.
Dastan.
Kraljevske krvi ili ne, pravi je sin našega oca.
Pravi brat Garsivu i meni.
Pravi perzijski princ.
Idi gore prije nego te ja zamijenim.
Zdravo princezo.
Običaj je popratiti prošnju darovima,
ali iznenađen sam i nisam spreman.
Nemam ništa za vas,
osim onog što je već vaše.
Prošetajte sa mnom, prinče Dastan.
Kako mogu vjerovati čovjeku koji je probio zidine moga grada?
Počinjem misliti da više nisam taj isti čovjek.
Kratko vrijeme da se čovjek toliko promijeni.
Možda.
Zvuči kao da ste otkrili nešto ovdje.
Što bi to bilo? - Novu duhovnu svijest.
Sudbinu. - Da, točno.
Vjerujem da sami stvaramo sudbinu, princezo.
Imate nesretan nedostatak kurioziteta.
Bez sumnje jedna od mojih mnogih mana. - Molim vas ne rugajte mi se.
Sumnjam da se poznajemo dovoljno dobro za to, princezo.
Ali radujem se, danu kada se budemo.
Nit koja teče kroz vrijeme, spaja život...
Od pamtivijeka slušah zov, koji odjekuje u vječnosti.