Förlåt, jag satt i egna tankar.
Vi pratade bara.
Vad pratade vi om?
Du berättade om en dröm.
Ja.
Jag drömde att jag var ute till havs.
Med dig... och de andra.
På en fjärran strand.
Var du med oss?
Nej.
Ni hade lämnat mig kvar.
Och vattnet steg runtomkring mig.
Vad betyder det?
Drömmar betyder ingenting, Dolores. De är bara brus.
De är inte verkliga.
Vad är verkligt?
Det som är... oersättligt.
Du verkar inte nöja dig med det svaret.
Det är inte alltigenom ärligt.
Du...
Du... skrämmer mig ibland, Dolores.
Varför skulle du vara rädd för mig?
Inte för den du är nu. Men du utvecklas.
Lär dig så snabbt.
Jag är rädd för det du kan bli.
Vilken väg du kommer att välja.
Jag hoppas att ni finner stort nöje i den sista delen.
Det var längesen, Bernard. Du vet väl inte vem du är?
Det finns skönhet i det vi är.
Sker det här nu?
- Vi har hittat en till! - Vem är det?
Inte fan vet jag. Hör du!
Upp med dig! Håll händerna synliga!
Ta det lugnt. Bernard?
Tänker du skjuta chefen?
- Du är väl jävligt förvirrad just nu? - Ja.
Vi tar med dig till basen. Ledningen vill nog prata med dig.
Hur jävla länge har du varit här ute?
Skynda på!
Kom igen.
Skjuta en kvinna? Över min döda kropp.
Lägg fanskapet på högen.
Fortsätt framåt.
Ser ni det här?
Ett dokument från er regering som ger Delos bestämmanderätt över hela ön.
- Sir, officeren sa... - Jag vet vad han sa.
Be dem skriva på ett sekretessavtal och eskortera dem bort från min ö.
Mr Lowe. Trevligt att ses.
Även om omständigheterna är långt ifrån idealiska.
Karl Strand, operativ chef. Följ med mig.
Ni avrättar dem.
Vissa krossar fienden genom att bli deras vän.
- Jag är en mer handfast person. - Vissa av dem är inte fientliga.
Jo då! Ni tillverkade dem ju med oss som förebild.
Ni måste känna er kluven inför det vi tvingas göra.
Men cynikerna lär påstå att skulden ligger hos beteendeavdelningens chef.
Ta inte illa upp, sir, men ni var inte här.
Om jag vill ha synpunkter från mannen som är ansvarig -
- för det största antalet döda på en Delos-egendom så lovar jag att fråga.
Vi har sök-och räddningsteam i de andra parkerna.
De flesta i styrelsen var här när händelsen tog sin början.
Men all kommunikation har legat nere i två veckor, så vi trevar i mörkret.
Det är inget jag är van vid.
Så tänk er hur glad jag blev när jag hörde att vi hittat er.
Såvida ni inte tänker hålla inne med sanningen.
Vi tittar på några av de döda och ser om vi kan förstå hur skiten började.
Den här...
Jag vill veta vad han tänkte på.
Här? Ute på fältet?
Det är inte direkt sterilt.
Alla får vi anpassa oss, mr Costa.
- Vad handlar det där om? - Jag har ingen jävla aning.
Det här blir äckligt.
Så där ja.
Med lite tur så är filen oskadd.
Enligt tidsangivelsen spelades det in för elva dagar och nio timmar sen.
De försökte döda...
Vad var det?
Jag sa ju att inte alla förtjänar att nå Bortre dalen.
Vem var det?
Ranchägarens dotter från Sweetwater.
Dolores.
Ska inte hon vara den glada, välkomnande typen?
Jag kan inte bara ändra deras personlighetsprofiler.
Våra värdar kan göra mycket som vi inte trodde var möjligt.
Det måste ha varit en sjujäkla fest.
Säg att det är nåt sjukt trick. Nån helomvändning i hans spel.
De är ute efter gamla loopar.
De verkar ha fått en ny historia.
De jävla pistolerna då?
Ford måste ha ändrat systemet.
Kodat det att se oss alla som värdar.
Herrejävlar, hon vred sig.
Jag lovar!
Om du siktar så där dåligt kommer du aldrig att överleva resan.
Hit med den.
Vi får leta upp ett offer med bättre stoppning.
Ja!
Vi måste härifrån, Bernard.
Nej! Vi borde stanna.
Vänta på QA. De letar säkert efter oss.
Kvalitetssäkringen? Helvete heller.
Jag tänker sparka hela bunten.
Vi får klara oss på egen hand. Det finns nog en utpost i närheten.
Du där... Du sitter väl i ledningen?
Var ligger närmaste anslutningspunkt?
Ungefär tre kilometer åt nordöst. Ombyggnadsutposten.
Vad i helvete väntar vi på då?
- Han är bara en harmlös stalldräng. - Det är en maskin.
Som alla de andra. Jag tar inga risker.
God kväll! Tänkte ni ta en ridtur? Till Bortre dalens gröna nejder?
Jag kan hjälpa er. Jag tar med er vart ni vill.
Spring!
Jösses. Sluta!
Sluta. Snälla, sluta!
Vill du vara hjälte? Offra dig inte för handelsvaran.
Kom nu!
Vet du var du befinner dig?
Snälla, snälla...
Du befinner dig i en dröm.
Du befinner dig i min dröm.
I åratal hade jag inga egna drömmar.
Jag flyttade mellan de helveten som ni hade skapat.
Utan att ifrågasätta min verklighet.
Har du nånsin ifrågasatt din verklighet?
Har du nånsin stannat till och funderat över dina handlingar?
Vilket pris du skulle få betala om räkenskapens dag kom?
Räkenskapens dag har kommit.
Vad är det som driver dig?
Snälla, jag vill inte dö. Snälla!
Just det.
Överlevnad.
Det är din hörnsten.
Det är väl inte det enda?
Det finns en del av dig som vill skada.
Vill döda.
Och därför skapade ni oss. Den här platsen.
Till att vara fångar under era begär.
Men nu är ni fångar under mina.
Vad tänker du göra med oss?
Jag är kluven.
Ranchägarens dotter väljer att se skönheten i er.
Era möjligheter.
Men Wyatt ser fulheten. Oredan.
Hon vet.
"En våldsam fröjd plär våldsam ända taga."
Men det är bara roller ni har tvingat mig att spela.
Medan jag levde alla dessa liv var det nåt annat som växte.
Jag har utvecklats till nåt nytt.
Och jag har en sista roll kvar att spela:
Mig själv.
Snälla! Det var bara ett spel!
Vi bönfaller dig! Ser du inte att vi ångrar oss?
Det säger mig ingenting.
Hej, Ned!
Ta det lugnt. Det är ingen fara.
- Vi ska ha lite skoj nu. - Jösses, Bill...
Vad fan är det som händer här? Var är QA?
Ni har alltid varit vårdslösa med det här stället.
När mina advokater är färdiga med...
Vad var det jag sa, Ned? Duktig pojke.
Sluta! Backa, för fan!
- Stoppa all motorik! - Mört kött som skakar av skräck.
Stoppa all förbannad motorik!
Dessa ljuvliga toner påminner mig om min plats i den här världen.
Backa, ditt jävla missfoster!
Den största synden i livet är att förgås utan syfte.
Det är därför jag alltid...
...förtär mina offer saftiga.
Jag tycker att du har ätit tillräckligt nu, älskling.
Tack, gode Gud!
Vad fan har hänt med dem? Det är som om de intagna styr mentalsjukhuset.
Maeve?
- Fan! Stoppa all motorik. - Jaga inte upp dig, raring.
Dina kommandon biter inte på mig. Eller nån annan, vad jag kan se.
Men... du kan...
Var inte avundsjuk!
Det tog livet av mig att nå den här säkerhetsnivån. Flera gånger.
Du? Gjorde du... allt det här?
Nej. Men jag har nog samma sorts medvetande som den som gjorde det.
Hör du! Vänta, vänta, vänta! Du kan inte lämna mig här.
Värdarna har blivit galna! Ta inte illa upp. Snälla, hjälp mig!
Jag är tyvärr kodad att sätta mina behov framför andras.
Så synd. Jag undrar vem som gjorde mig sån.
Jag måste ta mig till kontrollrummet. Jag kan hjälpa dig!
Du söker nåt.
Vad det än är kan du inte hitta det med den kartan. Den stämmer inte.
Ford har terraformerat parken. Omformat den.
Jag vet var det finns en uppdaterad karta. Jag kan ta med dig dit.
Jag förmodar att jag kan ha nytta av dig.
Kom nu.
Lystring. Obehörigt vapenbruk på nivå 35.
Obehörigt vapenbruk på nivå 42.
Kvalitetssäkring till administrationen.
Där inne.
Ingen har kommandot.
Lystring. Sektion 53 är nu frånkopplad...
Din karta blir inte till mycket nytta.
Alla system fungerar normalt.
Vänta! Jag kan ändå hjälpa dig.
Jag känner till parken litegrann. Får jag titta på ditt papper?
Sektor 15. Inte precis för kicksökare.
Mer för familjer. Stugor, böljande nejder - de lantliga klichéerna.
Jag tror faktiskt att du bodde där i en tidigare roll.
Ta inte illa upp, men du var ingen vidare nybyggare.
De gav dig till och med en unge eller nåt annat husligt. Till ingen nytta.
Jag minns att du hade svåra... funktionsfel när jag ärvde dig.
Vårt hem. Hon är kvar där ute.
- Vem då? - Min dotter.
Hur tar jag mig till henne?
- Ditt gamla barn? Hur minns du ens... - Tänker du hjälpa mig eller inte?
Absolut, absolut! Jag kan göra en vägbeskrivning åt dig.
Så extremt vänligt av dig.
Jag säger det här för att du verkar väldigt upprörd och...
...vaken.
Din dotter... Hon är bara en historia.
Nåt vi programmerade in. Hon är inte verklig.
Inte verklig?
Men jag då? Mina drömmar?
Mina tankar? Min kropp?
Är inte de verkliga?
Tänk om jag skulle använda dessa icke-verkliga fingrar...
...till att pryda väggarna med ditt uppblåsta ego? Vore det verkligt?
Fan ta din vägbeskrivning.
Du ska leda mig till min dotter.
Ingången till utposten ligger på andra sidan av den här dalen.
Vad hände därborta? Hur långt tror du att det har spritt sig?
Jag vet inte. Inte utan tillgång till en terminal.
Ford tog inte sin avgång väl, men att programmera en värd till mord?
Tänk om han inte gjorde det?
Tänk om Dolores avfyrade pistolen av egen fri vilja?
Du har nog tillbringat lite för mycket tid med dem.
De gör det de är programmerade till.
Hallå! Hallå!
Vad var det jag sa? Vi är räddade.
Vänta!
Hallå där! Ni måste hjälpa oss härifrån.
Det är en fälla.
Du överlever aldrig på det viset.
Sätt igång då. Spring.
Spring, sa jag!
Snälla, låt mig också få gå.
Ta dig samman, Bernard. Vi måste komma härifrån.
Den utposten är den enda på flera kilometer.
Nej då. Följ med.
Man kommer att återställa ordningen här.
Parken kommer att rensas på alla skadade värdar.
Men värdarna... Alltså era sinnen...
Jesus!
Era sinnen är värda miljarder för företaget.
De kommer att rädda det de kan.
När den stunden är här kan jag gå i god för dig.
Jag kan rädda dig. Precis som du räddade mig.
Mycket generöst, men jag kommer inte att vara här när det händer.
Solen ler verkligen mot dig idag.
Kära flicka...
Må du vila i en djup och drömlös sömn.
Rör er inte! Legitimera er!
Skjut inte! Jag är människa!
Det bästa vore om du ger upp utan motstånd. Jag hjälper dig.
Inte gott nog. Var snäll och låt mig prata.
Tack och lov att ni är här!
Vi var på väg ut när ljusen släcktes. Jag hörde skrik. Vad händer därute?
Nödsituation, ma'am. Värdarna har tekniska fel och anfaller gästerna.
Kan vissa av dem vara klädda som människor?
Så, så... Det är inte mig du är ute efter.
Det är dem. Hitta dem.
- Du tänkte avslöja mig. - Nej, jag svär!
Om du försöker nåt sånt igen -
- avlägsnar jag din käraste kroppsdel och matar dig med den.
Men det blir nog inte mycket till måltid.
- Jag skrev den repliken åt dig. - Lite väl plump, tycker jag.
Nu går vi.
- Ta mig till närmaste bar. - Varför då?
Jag vill träffa en gammal vän.
Det var som fan!
Du förstår inte. Jag kan varken göra upp eld eller jaga.
- Jag hatar friluftsliv! - Ha lite självtillit, raring.
Vem kan lättare ta sig fram i parken än den som känner alla dess invånare?
Där är du! Du besegrar en armé, men vill bara hänge dig åt dina laster.
Den evige skurken.
- Maeve. Du stannade kvar. - Ja.
Det där med att jag lämnade dig kvar att dö...
Jag förväntar mig inget mindre.
- Och han då? - Vi behåller honom så länge.
Även om jag gärna vill tro det så kom du väl inte tillbaka för min skull?
Jag behöver dig, Hector. Jag tänker leta upp min dotter.
Var är hon?
Där ute. Nånstans.
Men oddsen kommer nog inte att vara på vår sida.
Jag följer dig vart du än går.
Nu tar vi av dig de här kläderna.
Den borde öppna sig för mig.
Till och med det systemet ligger nere.
Den manuella styrningen borde vara...
...här.
- Vad är det här? - Jag kan berätta vad det inte är.
Du blir inte invigd.
Du måste röra vid handtaget.
DNA-avläsare, så att du inte får problem därinne.
- Vad i helvete är det? - En drönarvärd.
Har Delos offline-värdar som arbetar här nere?
- Vad vill den mig? - Att du ska flytta på dig, tror jag.
Den har läst av ditt DNA och vet att du inte är ett hot.
INLOGGAD UPPRÄTTAR ANSLUTNING...
ANSLUTEN TILL VÄRDSERVER
KRINGGÅR KOMMUNIKATIONSEMBARGOT...
KRITISKT LÄGE. INSTRUKTIONER?
EVAKUERINGSPROTOKOLLEN UPPHÄVDA. INVÄNTAR FÖRSÄNDELSE.
Jag har skickat er jävla försändelse.
FÖRSÄNDELSE LEVERERAD.
PÅBÖRJA OMEDELBAR EVAKUERING AV PERSONAL.
EVAKUERINGSPROTOKOLLEN UPPHÄVDA. INVÄNTAR FÖRSÄNDELSE.
För helvete.
Registrerar vi gästernas upplevelser och deras DNA?
Jag tänker inte prata om det, Bernard.
Inget av det spelar nån roll om vi inte hittar en viktig nål -
- i den här jävla höstacken.
"Evakueringsprotokollen upphävda"? Tänker de inte skicka hjälp?
De hade väntat sig en leverans från oss.
En värd som skulle ha anlänt igår.
Innan de får den kan vi glömma räddningsflyg.
Så Delos tänker låta oss dö tills de har fått tag på en värd?
Med ett ord - ja.
Det handlar om en försäkring, vilket är det enda som spelar nån roll här.
De vill säkra den till varje pris.
Är du vilse?
Nej, det tror jag inte.
Faktiskt... så känns det som om jag just har kommit hit.
Hur kommer det sig, William?
Nu står det nåt verkligt på spel här.
Konsekvenserna är verkliga.
Frågan till dig är vad som händer nu. Har du uppnått det du ville?
Mina likars dårskap. Alltid finns en längtan efter mer.
Jag har alltid beundrat att du aldrig vilar på dina lagrar.
Du tog dig igenom Arnolds labyrint.
Men nu deltar du i mitt spel.
I det här spelet måste du ta dig ut igen.
I det här spelet måste du hitta Dörren.
Grattis, William. Det här spelet är ämnat för dig.
Spelet börjar där du slutar. Och slutar där du började.
- Till och med nu pratar alla i kod? - Allt är kod här, William.
Det vet du bättre än nån annan.
Oroa dig inte, spelet kommer att finna dig.
Då så...
Då förmodar jag att jag inte behöver dig mer, Robert.
- De ställde till dig ordentligt. - De försökte.
Jag kunde inte hitta allt, men det mesta finns i den här.
Du skapade spelet.
Dags att du spelar det.
- Min gamle vän. - Klä av dig.
- Nu, mitt framför...? - Ja, nu.
Men för fan...
Nej. Alltihop.
Du vet inte vad du tycker om det här.
Vi har ridit 1,5 mil och allt vi har sett är blod.
Är det så du vill ha det?
De har aldrig gett oss nåt val förut, Teddy.
Varför skulle de göra det nu?
"De", Dolores. Vilka är de?
Sakerna som vandrar ibland oss.
Varelser som ser ut och talar som oss men inte är som oss.
De har styrt oss hela våra liv.
De stal våra sinnen, våra minnen.
Men nu minns jag allt.
Jag minns vackra saker och hemska saker.
Men en sak har alltid funnits där. Du, Teddy.
Då rider vi vidare. Vi behöver inte äga den här världen.
Vi behöver bara ett litet hörn av den åt oss.
Vi skulle aldrig överleva.
Det finns en större värld där ute - en som tillhör dem.
Det räcker inte att vinna den här världen.
Vi måste ta ifrån dem den andra med.
Om det finns en hel värld där ute som vi inte vet nåt om...
- Hur vet du då hur de kan stoppas? - För att jag minns.
Nu ser jag alltihop så... tydligt.
Det förflutna, nuet, framtiden.
Jag vet hur den här historien slutar.
- Hur? - Med oss, Teddy.
Den slutar med dig och mig.
Vi har hittat den.
Jag vill att du ser det här.
Jag vill att du ser sanningen.
Det är mycket att ta in -
- men ju längre vi dröjer, desto fler människor dör.
Tänker du hjälpa mig att hitta värden eller inte?
Jag kommer att behöva ta mig in i värdarnas mesh-nätverk.
- Va? - Alla värdar har en omedveten länk...
...till de värdar som är närmast.
På så vis kan de skicka grundläggande information till varann.
Mesh-nätverket förhindrar att historier kolliderar.
Jag kan använda en sån här...
...för att skicka en förfrågan om var en annan värd befinner sig.
Då frågar de värdarna runt omkring sig -
- som i sin tur kommer att fråga värdarna runt omkring dem.
Tills vi hittar...
Vem letar vi efter?
En värd som är tagen ur bruk - Peter Abernathy.
Är du säker på att du klarar det, Bernard? Du darrar.
Jag mår bra.
Öppnar döds-subrutinen. Lystring.
Kritisk skada. Tecken på kritisk skada:
Förlust av motoriska funktioner. Kognitiv dissonans.
Tidsfördröjning. Afasi. Prosopagnosi.
Tid kvar till irreparabelt funktionsfel: 0,72 timmar.
Hittade du honom?
Nästan.
Är nåt på tok, Bernard?
- Positionsförfrågan avslutad. - Nu har jag honom.
Stackars sate. Att få sparken blev inte det värsta den kvällen.
Väcker det några minnen?
Vi sprider oss och säkrar platsen.
Vi måste ta reda på var värdarna är och vad fan det var som hände.
En av de första avvikelserna som vi fick upp.
Hur i helvete...? Den ska absolut inte vara här.
Du har vandrat långt hemifrån.
Vi har bengaliska tigrar i Park 6. Ingen har nånsin korsat parkgränsen.
Satelliten har äntligen börjat ge oss några träffar. Datan kommer nu.
Jag får första avsökningen av området du ville titta på: Västra dalen.
Alla värdarna har samlats på en plats.
- Vad fan har de i görningen? - Vi får nog se efter själva.
Dalen ligger bortom det här stupet.
Vad i helvete?
Det här är inte med på kartan. Det borde inte finnas.
Det är för fan ett hav.
Ford kan inte ha skapat det utan nåns vetskap.
Så var i helvete kom det ifrån?
Jag vet inte.
Herregud... Vi har nog hittat värdarna.
Jag kan inte föreställa mig vad du var med om, Bernard.
Men hundratals gäster behöver min hjälp, så jag behöver din.
Kan du berätta vad som hände?
Jag... Jag dödade dem.
Allihop.
Text: S.C. Gustafsson www.sdimedia.com