Beklager, Dolores. Jeg var i mine egne tanker.
Vi pratet bare.
Hva snakket vi om?
Du fortalte meg om drømmen din.
Riktig.
Jeg drømte at jeg var ved sjøen...
...du og de andre...
- ...sto på land. - Var vi samlet?
Nei.
Dere hadde forlatt meg.
Og vannet steg rundt meg.
Hva betyr det?
Drømmer betyr ikke noe, Dolores. Det er bare støy.
De er ikke ekte.
Hva er ekte?
Alt som er uerstattelig.
Men det svaret er ikke godt nok for deg.
Fordi det ikke er helt ærlig.
Du...
Du skremmer meg iblant, Dolores.
Hvorfor skulle du være redd for meg?
Ikke for den du er nå, men du er i utvikling.
Du lærer raskt.
Jeg er redd for hva du kan bli.
Hvilken vei du velger.
Jeg håper at dere vil nyte den siste delen.
Det har gått lang tid, Bernard. Vet du hvem du er?
Vi er noe vakkert.
Er dette nåtiden?
- Vi har funnet en til! - Hvem da?
Jeg aner ikke. Du!
Kom deg opp! Hold frem hendene!
- Rolig. - Bernard?
Skyter du sjefen?
- Du er nok ganske medtatt. - Ja.
Vi drar til basen. Delos-sjefene vil snakke med deg.
Hvor lenge har du vært her?
Kom igjen.
Kom nå.
Skyte en kvinne? Da må dere drepe meg først!
Legg ham i haugen.
Gå på.
Ser du dette?
Landet ditt har gitt Delos, dermed meg, myndighet over øya.
- Sir, han sa... - Jeg vet hva han sa.
De må signere en taushetsavtale, så føres de bort fra øya.
- Mr. Lowe. Selv om omstendighetene... - ...ikke er de beste.
Karl Strand. Operasjonsleder. Bli med meg.
De henrettes.
Enkelte knuser fienden ved å bli venn med dem.
- Jeg foretrekker å ta grep. - Alle er ikke fiendtlige.
Jo, selvsagt. Du lagde dem vel som oss?
Med tanke på arbeidet ditt forstår jeg at dette plager deg.
Kynikerne vil si at dette skyldes atferdslederen.
Du var ikke her, sir.
Mr. Stubbs, vil jeg høre fra den som sto bak dette tapet av menneskeliv, -
- så gir jeg deg beskjed.
Vi har redningsteam i de andre parkene.
De fleste i styret var her da hendelsen startet.
Men sambandet har vært slått ut i to uker. Vi har ikke full oversikt.
Det er uvant. Så jeg ble glad da jeg hørte at vi hadde funnet deg.
Med mindre du ikke vil samarbeide.
Vi må se på de avdøde og finne ut hvordan dette startet.
Denne... Jeg vil vite hva han hadde på hjernen.
Her ute i felten?
- Det er ikke sterilt. - Alle må tilpasse seg, Mr. Costa.
- Hva er det? - Jeg aner ikke.
Det blir ekkelt.
Her.
Om vi er heldige, så er filen uskadet.
Ifølge tidskoden ble opptaket gjort for 11 dager og 9 timer siden.
De gikk for å drepe.
Hva var dette for noe?
Ikke alle fortjener å ta seg til dalen bortenfor.
Hvem er det?
Rancheierens datter fra Sweetwater... Dolores.
Burde hun ikke ønske oss velkommen?
Jeg kan ikke endre profilene deres.
Vertene gjør mye som vi aldri kunne forestille oss.
Det var litt av en fest, Bernard.
Er dette et triks? En vending i spillet?
De er ikke på de gamle sløyfene. Dette er en ny handling.
- Hva med de jævla våpnene? - Ford må ha endret systemet.
Kodet det til å lese alle som verter.
Helsike. Hun vred på seg. Jeg sverger.
Om du skyter så dårlig, vil du aldri overleve reisen.
Gi den til meg.
Vi må finne et mål med mer polstring.
Ja!
- Vi må gå, Bernard. - Nei. Vi burde bli her.
Vent på kvalitetssikringsavdelingen. De leter etter oss.
Det er ikke mye til kvalitetssikring. Jeg skal gi dem sparken.
Vi får klare oss selv. Det må ligge en utpost her.
Du... Du er i ledelsen, eller hva? Hvor er det nærmeste tilgangspunktet?
Omtrent tre kilometer nordøst. En gjenbruksstasjon.
Hva er det vi venter på?
- Stallgutten er ufarlig. - Det er en maskin.
- Som alle de andre. - Jeg vil ikke risikere noe.
God kveld. Skal dere ha hester?
Vil dere ri til dalen bortenfor? Jeg kan lede dere på vei.
Gå!
Herregud. Slutt! Slutt, er du snill!
Vil du spille helt? Ikke ofre deg selv for varene.
Kom igjen.
- Vet du hvor du er? - Vær så snill.
Du befinner deg i en drøm.
Du befinner deg i min drøm.
I mange år hadde jeg ingen drømmer.
Jeg forflyttet meg fra helvete til et helvete du skapte.
Jeg godtok min virkelighet slik den var.
Har du satt spørsmålstegn ved virkeligheten din?
Har du tenkt over gjerningene dine?
Prisen du må betale på dommens dag?
Dommens dag har kommet.
- Hva driver deg? - Vær så snill. Jeg vil ikke dø.
Nettopp.
Overlevelse.
Det er hjørnesteinen din.
Men det er mer.
En del av deg vil gjøre skade... og drepe.
Derfor skapte dere oss. Dette stedet.
Man skulle være fanget av sine lyster.
Men nå er du fanget av min.
- Hva skjer med oss nå? - Tja...
Jeg har tenkt på flere ting.
Rancheierens datter ser skjønnheten i deg.
Mulighetene.
Men Wyatt ser styggedommen. Kaoset.
Hun vet det.
De voldelige gledene... fører til en voldelig slutt.
Men det var roller som du tvang på meg.
I alle mine liv er det noe som har vokst fram.
Jeg har utviklet meg til noe annet.
Og jeg har én rolle igjen.
Meg selv.
Vær så snill. Det var bare et spill.
Vi tigger. Ser du ikke at vi er lei for det?
Jeg ser ikke noe spesielt her.
Hei, Ned.
Rolig, gutt. Det går bra.
- Vi skal ha det gøy. - Herregud, Bill.
Hva skjer? Hvor er kvalitetssikringsavdelingen?
Dere har alltid vært uvørne. Hør her. Når advokatene mine...
Hva var det jeg sa, Ned? Flink gutt.
Stopp. Gi deg!
- Stans alle motoriske funksjoner! - Mørt kjøtt grepet av frykt.
Stans alle motoriske funksjoner!
Duftnotene minner meg om min stilling i denne verdenen.
Kom deg vekk, din jævel!
Den største skammen i livet er å forgå uten hensikt.
Det er derfor jeg alltid...
...inntar ofrene mine fuktige.
Du har spist nok, kjære. Synes du ikke det?
Takk, Gud.
Hva har skjedd med dem? Det er som de innsatte driver stedet.
Maeve?
- Stans alle motoriske funksjoner. - Ikke bli så oppjaget.
Kommandoene fungerer ikke på meg, eller noen andre later det til.
Men... du...
Ikke bli sjalu.
Jeg ofret livet mitt for denne sikkerhetsklareringen. Flere ganger.
Du? Står du bak alt dette?
Nei, men jeg deler nok innstillingen til den ansvarlige.
Vent litt! Du kan ikke gå fra meg!
Vertene! De er blitt gale. Hjelp meg.
Dessverre setter jeg mine egne behov foran alle andres.
Synd. Hvem gjorde meg slik?
Jeg må komme meg til kontrollrommet. Jeg kan hjelpe deg.
Du er på jakt etter noe.
Men du finner det ikke med det kartet, det er gammelt.
Ford har terraformet parken. Den har blitt gjort om.
Jeg kan vise deg hvor det oppdaterte kartet ligger.
Du kan nok være til hjelp. Kom igjen.
Alarm. Uautorisert våpenbruk på nivå 35.
Uautorisert våpenbruk på nivå 42.
Det kreves kvalitetssikring i administrasjonen.
Der inne.
Ingen har styringen.
Varsel: Seksjon 53 er frakoblet.
- Nå hjelper ikke kartet oss. - Alle systemer fungerer.
Vent, jeg kan fortsatt hjelpe deg.
Jeg er litt kjent med parken. Får jeg se på dokumentet ditt?
Sektor 15. Ikke for spenningssøkere, mer passende for familier.
Hytter og dalsider, alle landsens klisjeer.
Du bodde nok der i en gammel rolle.
Ikke vondt ment, men du var håpløs som nybygger.
De ga deg til og med en unge, men det fungerte ikke.
Jeg husker at du hadde flere feil da jeg overtok deg.
Hjemmet vårt. Hun er fortsatt der.
- Hvem da? - Datteren min.
Hvordan kommer jeg meg dit?
- Du leter etter ungen din... - Vil du hjelpe meg eller ikke?
Jo, definitivt. Jeg kan gi deg veibeskrivelser.
Så hjelpsomt.
Jeg sier dette fordi du virker opprørt...
...og våken.
Datteren din er bare en fortelling.
Noe vi programmerte. Hun er ikke virkelig.
Ikke virkelig?
Hva med meg? Drømmene mine?
Tankene mine? Kroppen min?
Er de ikke virkelige?
Hva om jeg brukte disse uekte fingrene...
...og klinte personligheten din utover veggen, vil det være virkelig?
Til helvete med veibeskrivelsene.
Du skal føre meg til datteren min.
Inngangen til utposten ligger på den andre siden av dalen.
Hva skjedde på det stedet? Hvor langt har dette gått?
Jeg vet ikke det uten å ha en terminal.
Tenk at Ford programmerte en vert til å skyte ham i hodet.
Hva om det ikke var slik?
Hva om Dolores selv valgte å avfyre våpenet?
Nå har du blitt påvirket av dem. De gjør som de er programmert til.
Hei.
Hva var det jeg sa? Dette er redningen.
Vent!
Hei! Du må få oss vekk herfra!
Det er en felle.
Du overlever aldri sånn.
Kom igjen. Løp.
"Løp", sa jeg.
Slipp meg fri, er du snill.
Behold roen, Bernard. Vi må komme oss vekk herfra.
Det var den eneste utposten i området.
Nei, bli med meg.
Vi skal få orden på stedet igjen. De vil eliminere alle skadede verter.
Men vertene... Sinnene deres...
Herregud!
Sinnene deres er verdt milliarder i åndsverk.
De vil redde det de kan.
Når det skjer, kan jeg gå god for deg.
Jeg kan redde deg, som du reddet meg.
Det er sjenerøst, men jeg vil ikke være her da.
Sola smiler til deg i dag.
Jenta mi...
Måtte du få hvile i en dyp søvn uten drømmer.
Stans! Identifiser deg!
Ikke skyt! Jeg er et menneske!
I beste fall, om du overgir deg, så hjelper jeg deg.
Det holder ikke. La meg føre samtalen.
Så godt at dere kom.
Lyset gikk da vi skulle gå. Jeg hørte rop. Hva foregår?
En krisesituasjon. Vertene har funksjonsfeil og angriper gjestene.
Enkelte av dem kler seg som mennesker.
Gå! Gå!
Nei, det er ikke meg du skal ta.
Det er dem. Finn dem.
- Du ville angi meg. - Nei, jeg sverger.
Prøver du deg igjen, vil jeg fôre deg med det kjæreste organet ditt.
Selv om det ikke blir store måltidet.
- Jeg skrev den replikken. - Litt lite bestemt, synes nå jeg.
- Før meg til den nærmeste baren. - Hvorfor det?
Jeg må forhøre meg om en gammel venn.
Helvete.
Du forstår ikke. Jeg kan verken lage bål eller jakte.
- Jeg hater å være utendørs. - Ikke vær så hard mot deg selv.
Hvem finner bedre fram i parken enn en som kjenner karakterene der?
Der er du! Du beseirer en hær, men så gir du etter for lystene.
Din slyngel.
- Maeve. Du er fortsatt her. - Ja.
At jeg overlot deg for å dø...
Jeg hadde ikke forventet noe annet.
- Og hva med ham? - Vi beholder ham enn så lenge.
Men du kom vel ikke hit på grunn av meg, eller hva?
Jeg trenger deg, Hector. Jeg vil finne datteren min.
Hvor er hun?
Der ute et sted.
Men jeg tror at sjansene våre er dårlige.
Jeg følger deg.
Nå må vi få av deg disse klærne.
Pokker, den burde ha åpnet seg. Selv om systemet er utslått.
Overstyringen burde finnes...
...her.
Hva er dette?
Jeg kan si hva det ikke er. Jeg oppdaterer deg ikke, Bernard.
Du må røre ved håndtaket.
DNA-tester, så vi ikke får noen problemer der inne.
- Hva i helvete er det? - En dronevert.
Har Delos frakoblede verter her?
- Hva vil den at jeg skal gjøre? - Flytte deg, antakelig.
Den leste av DNA-et ditt og vet at du ikke er noen trussel.
BRUKER: Logget inn Oppretter tilkobling
Mistet tilkoblingen til serveren
Overstyrer kommunikasjonssperren...
Kritisk situasjon. Instrukser?
Uttrekningsprosedyrer stanset. Avventer pakke.
Jeg sendte den forbanna pakken.
Pakke levert.
Iverksett uttrekning av personell.
Uttrekningsprosedyrer stanset. Avventer pakke.
Helsike.
Arkiverer vi gjestenes opplevelser og DNA-et deres?
Vi snakker ikke om dette nå.
Det betyr ingenting om ikke vi finner en viktig nål i høystakken.
"Uttrekningsprosedyrer stanset." Så de vil ikke sende hjelp?
De forventet en leveranse til fastlandet.
En vert som skulle ha kommet i går.
Inntil de får den, kommer det ingen redningsfly.
Så Delos vil la oss dø for å redde en eneste vert?
Kort sagt, ja.
Ikke bare en vert, men en forsikring. Og det betyr alt her.
De vil sikre seg den for enhver pris.
Har du gått deg bort?
Nei, jeg tror ikke det.
Det føles som om jeg nettopp har kommet fram.
Hvorfor det, William?
Nå står det virkelig noe på spill her.
Virkelige konsekvenser.
Spørsmålet er: "Hva nå? Har du oppnådd det du ville?"
Jeg har en tåpelig side. Jeg lengter alltid etter noe mer.
Men jeg har alltid likt at du aldri hviler på laurbærene.
Du fant fram i Arnolds labyrint.
Men nå er du i spillet mitt.
I dette spillet må du komme deg ut igjen.
I dette spillet må du finne døren.
Gratulerer, William. Dette spillet er skapt for deg.
Spillet begynner der du slutter. Det slutter der du begynte.
- Snakker du fortsatt i koder? - Alt er koder her, William.
Du vet det bedre enn noen andre.
Slapp av, spillet vil finne deg.
Ok...
...da trenger jeg ikke deg lenger, Robert.
- De ga deg en real omgang. - De prøvde.
Jeg fant ikke alt, men det meste burde finnes her.
Du skrev dette spillet. Nå bør du være med på en runde.
- Min gamle venn. - Kle av deg.
- Nå? Foran...? - Ja, nå.
Helvete heller.
Nei. Alt sammen.
Du vet ikke hva du skal synes.
På 15 kilometer har jeg bare sett blod, Dolores.
Er det dette du vil ha?
De ga oss ikke noe valg tidligere, Teddy.
Hvorfor tror du at de gir oss det nå?
"Dem", Dolores. Hvem er dette?
Disse som går iblant oss.
Skapninger som likner på oss, men som er annerledes.
De har styrt oss hele livet.
De overtok sinnene og minnene våre.
Men nå... husker jeg alt.
Jeg har vakre minner og fryktelige minner.
Men én ting er uforanderlig. Du, Teddy.
Kom igjen. Vi må ikke overta hele verden.
Vi trenger bare et sted for oss selv.
Vi ville ikke overleve.
Det finnes en større verden der ute, som tilhører dem.
Det holder ikke å overta denne verdenen.
Vi må ta den andre også.
Om det finnes en ukjent verden der ute...
- Hvordan vet du hvordan de stanses? - Jeg husker det.
Nå er alt klart for meg.
Fortiden, nåtiden... og fremtiden.
Jeg vet hvordan dette slutter.
- Hvordan da? - Med oss, Teddy.
Dette slutter med deg og meg.
Vi har funnet det.
Du må se dette.
Du må se hva som er sannheten.
Det er mye å fordøye...
...men jo lenger vi venter, desto flere vil dø.
Hjelper du meg å finne verten?
Jeg må koble meg på vertenes meshnettverk.
- Hva for noe? - Vertenes underbevisste kobling.
Slik kan de formidle beskjeder som maurene i en tue.
Meshnettverket sørger for at handlingene ikke krasjer.
Jeg kan bruke en av dem for...
...å sende en anmodning fra en annen verts posisjon.
Den vil spørre de nærmeste vertene...
...som igjen vil spørre sine nærmeste verter -
- inntil vi finner...
- Hvem leter vi etter? - En tidligere vert, Peter Abernathy.
Går det bra med deg, Bernard? Nå skjelver du.
Ja da.
Innleder dødsprosedyre.
Varsel: Kritisk feil. Symptomer på kritisk feil.
Tap av motoriske funksjoner. Kognitiv dissonans.
Tidsforskyvning. Afasi. Prosopagnosi.
Gjenstående tid før endelig funksjonsfeil: 0,72 timer.
Har dere funnet ham?
- Nei, men snart. - Er det noe i veien, Bernard?
- Posisjonssøk fullført. - Jeg fant ham.
Stakkars fyr. Han trodde nok at sparkingen skulle bli det verste.
Får dette deg til å huske noe?
Ok, vi må sikre stedet.
Vi må finne ut hvor vertene er, og hva som skjedde her.
Den første uregelmessigheten.
Hva i hel... Den hører ikke hjemme her.
Du er virkelig langt hjemmefra.
Det er bengaltigre i park seks. Men de har aldri krysset grensen før.
Satellitten får endelig noen treff. Jeg mottar data nå.
Nå skannes området du ville sjekke, den vestre dalen.
Vertene er samlet der.
- Hva driver de med? - Det må vi finne ut av.
Dalen ligger bortenfor skrenten.
- Hva i helvete? - Denne burde ikke være her.
Det er en forbanna innsjø.
Ford kan ikke ha lagd den i skjul. Hvor i helvete kom den fra?
Jeg aner ikke.
Herregud. Jeg tror at vi har funnet vertene.
Det må ha vært fryktelig, Bernard.
Det er hundrevis av gjester som trenger min hjelp. Jeg trenger din.
Hva skjedde her?
Jeg... drepte dem.
Alle sammen.
Tekst: Thomas Fagerlid. www.sdimedia.com