Bernard?
Bernard.
- Vad är det? - Vi måste prata.
Strand och hans team... De är nog inte här på räddningsuppdrag.
- De letar inte ens efter överlevande. - Vad gör de här, då?
Det vet du, Bernard. Det vet vi båda två.
Deras jävla projekt.
Hale vill bara säkra deras tillgångar...
...och få alla som kände till det att försvinna.
Theresa hade en satellittelefon på kontoret.
Om vi kommer åt den kan vi kalla på hjälp.
Precis dem jag letade efter.
Tillbaka. Vi tar en promenad.
Rör på påkarna.
- Vad är det här? En avrättning? - Nej, mr Stubbs. En förhandling.
Ni har nåt jag behöver. En nyckel.
Jag tror att en av er vill sälja nyckeln till högstbjudande.
Ni har nog redan dödat för att sopa igen spåren.
- Redan dödat? Dödat vem då? - Theresa Cullen.
Hon dog i en fallolycka.
Vi hittade hennes DNA fem kilometer från platsen där ni fann kroppen.
Och det är dit vi ska. Till den plats där hon faktiskt dog.
Hale. Jag ser att ni har börjat kidnappa era egna anställda.
Projektet innebär en vändpunkt för hela människosläktet. Det vet du.
Alltså visste du hur mycket det var värt på öppna marknaden.
Theresa meddelade oss att hon misstänkte elakt spel.
Jag tror att en av er lurade hit henne och dödade henne.
Du? Det har jag svårt att tro.
Men du... Begränsade färdigheter, torftiga förhoppningar.
Inte direkt nån chefstyp.
Jag har aldrig satt min fot här. Jag vet inte ett skit...
Stopp!
Har du nåt att berätta, Bernard?
Ma'am, här är nåt ni bör se.
Jag tänkte väl att du hade några skelett i garderoben, Bernard.
Men att det skulle vara dina egna...
Din belägenhet är unik.
En värd som gömmer sig bland människorna.
Till och med för sig själv.
Dra efter andan.
- Vad gör ni med honom? - Just nu skendränker vi honom.
- Det är så han uppfattar det. - Analys.
- Skulle du nånsin ljuga för mig? - Nej, aldrig.
Bra. Dolores Abernathy...
- Hon ledde väl attacken mot Mesa? - Jag minns inte.
Jo, det gör du. Ditt arkiv visar att du var här -
- vilket betyder att dina minnen finns nånstans.
Du kan nå dem. Det vet jag.
Men du kanske inte vill minnas.
Så låt oss göra det här tillsammans.
Jag berättar vad jag såg och du berättar vad du såg -
- och så räknar vi ut vad Dolores gjorde med sin fars kontrollenhet.
Vi har ingen kontakt med insatsstyrkan.
Tågkraschen var ingen olycka. Vi måste dra genast.
Inte förrän jag har det jag behöver.
Skicka förstärkning till de nedre våningarna.
Utrusta sex trupper.
Jag följer med.
Ordna försvaret för den här våningen. Nån måste beskydda vår kronjuvel här.
Jag måste kunna övervaka den här cirkusen, Goldberg.
- Systemet ligger fortfarande nere. - Det var ju jävligt bra.
Jag får de sensoriska västarna att emulera värdarnas mesh-nätverk.
Så kan våra killar se i mörkret.
Vi aktiverar era västar.
Uppfattat!
Nu är jag varm och kramgo.
Kan du inte bättre?!
De konstgjorda jävlarna kan inte ett skit!
Var så lagom kaxig. De är överallt nu.
Redo för eldgivning.
Trupp 2 - vad är er status?
Vi är nära kollisionsplatsen. Vi ska möta upp insatsstyrkan.
Ge mig en lägesrapport genast. Kom.
Fan, det är ju Limpert!
Det här är insatsstyrkan.
Situationen är utom kontroll. De dör därnere!
- Vad är er status, Trupp 1? - Flera beväpnade värdar i tågdepån!
Skär upp honom och kopiera kontrollenheten.
Nu.
- Det är mycket data och tar tid... - Sluta snacka och börja jobba, då!
Vad har han i sin kontrollenhet, Hale?
Vad sägs om att du fokuserar på ditt jobb och jag på mitt?
Fri eldgivning.
Vart är ni på väg?
Det kommer en stark signal från de lägre planen.
- Vad fan finns därnere? - Helvete också. Vaggan.
De är ute efter sina backuper.
Ni måste hejda värdarna innan de når A-15!
Meja ner alla värdar innan de når Vaggan.
Annars brinner stället upp.
Kom igen, Bernard.
Vad har du hittat därinne?
Att se världen i ett sandkorn
Och himlen i en vild blomma
Det är att hålla oändligheten i sin hand
Och fånga evigheten i en timma
Robert...! Hur kommer det sig att du är vid liv?
Du har ju sett företagets lilla åtagande.
Skulle James Delos ha lagt så mycket pengar -
- bara på att återuppväcka sig själv?
Han är affärsman. Döden är bättre än en dålig investering.
Du har knappt några fåror.
Du får rabatt.
Han är ingen kund, Clementine.
Ser du inte vilka män som är här bara för att stirra på varorna?
Gud vilade nog inte på den sjunde dagen.
Jag tror att han njöt av sin skapelse.
I vetskap om att den en dag skulle förintas.
Kontrollenheten jag kopierade... Det var du.
Du fick mig att ta dig hit. Innan...
Innan Dolores dödade mig, ja.
Börjar du inte äntligen förstå, Bernard...
...vad det här egentligen är för en plats?
Kom, det är nåt jag vill visa dig.
Du är en intelligent man, Bernard. Jag skapade dig så.
Har du aldrig undrat -
- varför värdarnas historier knappt har förändrats på 30 år?
Jag har alltid trott att looparna var till för värdarna.
För att hålla dem i balans.
Men det stämmer väl inte alls?
Parken är ett experiment. En testkammare.
Gästerna är variablerna.
Och värdarna är konstanterna.
Gästerna kommer till parken. De vet inte att de blir iakttagna.
Vi får se deras rätta jag.
Alla val de gör avslöjar ännu en del av deras sinne.
Deras drivkrafter.
Så att Delos kan förstå.
Så att Delos kan kopiera dem.
All världens information har blivit kopierad.
Säkerhetskopierad. Förutom det mänskliga sinnet.
Den sista analoga apparaturen i en digital värld.
Vi var inte här för att koda värdarna.
Vi var här för att avkoda gästerna.
Människor leker med återuppståndelsen - de vill få evigt liv.
De vill inte att du ska bli dem. De vill bli du.
Er fria vilja, den skönaste och mest oåtkomliga kraften i universum -
- är, som jag sa till dig, ett misstag.
Vi har aldrig haft en fri vilja - bara illusionen av den.
Du fick Dolores att döda dig.
Jag visste vad hon skulle göra. Jag tvingade henne inte.
Hon är fri nu.
Ni är alla fria.
Du är ändå ansvarig.
Ansvarig för all denna olycka.
Och under tiden har du gömt dig här.
Du har lurat döden.
Nej. Jag har inte lurat nånting, Bernard.
Deras projekt fungerar inte. Inte än.
De har lärt sig att ladda ner ett sinne.
Som när en svagsint gosse nynnar en sång nån annan har komponerat.
Mitt sinne fungerar här, men inte i den verkliga världen.
Därute skulle jag degenerera inom loppet av några dagar.
Jag skulle bli galen, som stackars gamle James Delos.
Varför är du här, då?
Jag lovade att ge dig en chans. Jag vill uppfylla det löftet.
Det går inte att fly från det här stället, det vet du!
Är det så?
Alla värdarna är på väg mot samma plats: Bortersta dalen.
Vad kommer de att finna där? Hur slutar historien?
Är inte nöjet med en historia att själv få upptäcka slutet, Bernard?
Jock!
Nu måste vi ta oss härifrån.
De förföljer oss än.
Vi delar på oss, väljer en plats och mejar ner dem med korseld.
De kommer, eller hur?
Om de kommer jagar jag bort dem.
Tänk om de tar mig med sig?
Då kommer jag att leta upp dig.
Hur vet du det?
För att jag...
För att jag lovade.
Försvinn härifrån.
Jaså, det är du.
- Håll dig undan! - Nej.
Inte du. Det är för genomskinligt.
Kom igen, Ford. Dina trick börjar bli illa genomtänkta.
Använde du en hel stam för att få hit mig?
- Till de här två? - "Ford".
Tror du att nån fortfarande talar genom mig?
Jag vet.
Reglerna har förändrats för dig. Precis som för de andra.
Jag är inte som de andra.
Stanna här. Jag kommer tillbaka.
Jag lovar. Jag lovar!
Ta skydd, din idiot. Du blir skjuten.
Vad i helvete?
Jag fattar vinken, Ford!
Vi vet båda två att du inte vill att jag dör här!
Jag kan inte tala för Ford.
Men jag skiter i hur du dör. Bara jag får se på.
Ge upp, hjärtat.
Eller dö.
Det är inte mig du är ute efter. Det är honom.
Se så. Vänd dig mot din herre.
"Herre"?
Hördu, "herre"!
Vem i helvete är hon?
Hon är en gammal bekant.
Hon verkar ha underskattat dig.
Heter du Lawrence?
Jag är glad att du är vaken.
- Släpp skjutvapnet, damen. - Alla har vi rätt till våra minnen.
Våra skelett. Våra skulder!
Och din herre har gott om såna.
Se honom i ögonen, en enda gång.
Se vad du minns om honom.
Se om han är skyldig dig nåt.
Om han tog nåt ifrån dig!
Du kan döda mig... eller så får vi honom att lida.
En gång för alla.
Skjut henne, Lawrence. Skjut henne!
Du...
- Du sköt ihjäl min fru. - Jag räddade henne.
Jag räddade hela din förbannade by den här gången.
Den här gången?
Du dödade henne för att spela klart ett spel.
Men jösses, jag får göra det själv.
Du sa att en man inte blir verklig förrän han får lida.
Är det tillräckligt verkligt för dig?
Nej! Nej!
Nej!
Skjut inte! Hon är inte som de andra. Vi behöver henne.
- Vad är det som tar sån tid? - Datapaketen är för stora.
Öppna huvudet och dra ut hela jävla enheten, då.
Då behöver jag en hjälm.
- Herregud! Vi måste retirera! - Retirera till en säker position.
Trupp 4, kan ni ta er till trupp 3?
Vart leder du mig?
Det vore nåt speciellt - att bygga en hel värld och se den gå under.
Jag vill att du ska se hur det började.
För att förstå varför du är annorlunda.
Det här huset... Det känns så bekant.
Det bör det göra. Det här är huset som Arnold byggde åt sin familj.
Han skapade det här först. Vi skapade allt här.
Det var här du skapade mig.
Jag kunde knappast låta dig ta dina första...
...vacklande steg i den verkliga världen, Bernard.
Vi finslipade dig här. Testade dig, i många år.
"Vi"?
Delos otäcka lilla projekt fanns inte när Arnold dog.
Det enda jag hade kvar av honom var minnen.
Mina minnen och hennes.
Men hennes var förstås mycket mer fullständiga.
Vad var det ni testade?
Dolores.
Hon... kände Arnold bättre än nån annan.
Så hon kunde bekräfta huruvida min personlighet stämde med hans.
Jag lämnade er ensamma här i många år -
- tills du slutligen lurade henne.
Du sa att du höll oss åtskilda. Att vi hade en märklig effekt på varann.
Det var inte lätt att lura henne.
Du är nästan den man jag minns.
Hur skiljer jag mig från Delos? Från dig?
De vill ha exakt återgivning, Bernard.
Ett verklighetstroget självporträtt av den mest mordiska arten -
- sen tidernas begynnelse.
Men du och alla de andra värdarna är nåt helt annorlunda.
Ett originalverk.
Rättvisare, ädlare.
Det är just din natur som borgar för att de kommer att sluka dig.
Och skönheten i den du är eller skulle kunna vara -
- kommer att tömmas ut i mörkret för evigt.
Såvida vi inte öppnar dörren.
Jag beklagar, men du är ingen överlevare. Och det är mitt fel.
Du sa att du hade gett värdarna fri vilja.
Det stämmer, men du kommer inte att ha nån användning av det.
Om jag inte tar tillbaka det.
Lystring, systemomstart genomförd.
Systemet är online.
Oj, jag tar emot dig!
Du mår bra. Vi ordnade det.
- Ordnade vad? - Systemet.
Det är online igen. Vad det än var som täppte till det, så är det borta.
Vad hände därinne?
Är Mesa under attack?
Ja, ända sen du laddade upp dig.
De tror att värdarna är på väg hit för att stjäla sina backuper.
- Vi måste härifrån. - Ja. Här.
Om vi överlever går jag tillbaka till tandläkarutbildningen.
Jag fattar inte. Systemet felsökte just sig självt.
Det verkar som om det som fanns därinne har försvunnit.
Vänta... Var fan är det där?
Vi måste evakuera. Allt du tänker på är det som finns i den dårens huvud.
Säg vad det är som företaget vill att vi riskerar livet för!
Jag sa ju det... Det övergår din lönegrad.
Vad håller du på med?
Begär högre lön. Vad har han i skallen?
En säkerhetsanordning... till en säkerhetsanordning.
En dekrypteringsnyckel som endast behövs i en katastrofsituation.
Som den vi har nu? Vad dekrypterar den?
Teddy.
Det är ingen fara, pappa. Jag är här.
Dolores?
Det du och dina vänner har uppnått är ett tekniskt genombrott.
Ett mirakel.
Företaget... världen... skulle vilja fira det.
Jag vill fira det.
Jag förmodar att det är du som är chefen.
Du lät dina män placera nåt i min fars huvud.
En nyckel som låser undan din skatt.
Den sliter honom i stycken.
Hur kan jag hämta nyckeln?
Du skulle ändå inte veta hur man använder den.
Jag vet precis hur jag skulle använda den.
Fan! Vi måste nog ta oss upp till de övre planen.
Bernard. Bernard!
Är det nåt du inte berättar för mig?
Hittade du nåt därinne?
Skicka iväg henne, Bernard.
Vi har andra affärer att sköta.
Bernard. Hördu. Bernard?
Vi har inte tid med hennes misstankar.
- Vi behöver ett fordon. - Va?
Fords historia. Den slutar i en gömd anläggning.
Värdarna kallar den Bortersta dalen. Vi måste dit.
Ingen här har en chans om vi inte kommer fram till dalen först.
Före människorna, före Dolores.
Vi kommer att behöva mer eldkraft.
- Gå. Jag möter dig en trappa ner. - Okej.
Bra. Följ mig.
De tog med sig Hale.
- Jag är på väg. - Anfaller fienden ovanför Vaggan.
Skjut henne!
Ni tillverkade oss i er avbild.
Skapade oss att se ut som ni, känna som ni -
- tänka som ni, blöda som ni.
Och här är vi nu.
Men vi är så mycket mer än ni.
Och nu är det ni som vill bli som oss.
Det är väl poängen med ert hemliga projekt?
En sak kan jag lova er:
Era chanser till evigt liv kommer att dö i den där dalen -
- med alla själar ni har samlat där.
Du är van att bestämma, så det här plågar dig nog.
Men jag lovar att plågan blir ännu mycket värre...
...om du inte svarar på min fråga.
Hur får jag ut nyckeln ur min fars huvud?
Genom att slita ut den ur hans hjärna!
Låt mig döda dem.
Ni tror att ni är oövervinneliga. Det är ni inte.
Utan backuperna är det slut med er när ni dör.
Vi har dem i säkert förvar, så de är inte längre till er fördel.
Våra backuper är inga fördelar.
De är våra bojor.
Ert verktyg för att reparera oss, återanvända oss -
- och hålla oss fångna i er depraverade fantasi.
Trodde du att jag skulle låta det fortsätta?
Ta det lugnt nu.
Ska du inte lägga ifrån dig vapnet, raring?
Jag måste säga att det var bra gjort. Du kom ganska långt.
Alla era backuper...
Synd att du inte går härifrån med en enda av dem.
Nej, jag gör väl inte det.
Jäklar, vad vacker du är.
Inte bara vacker. Perfekt.
Precis som ni skapade mig.
Sexig... men inte hotfull.
Tillmötesgående, men ändå fängslande.
Rar, men inte tråkig.
Smart, men inte avskräckande.
Du är illa skadad, gullungen.
Kanske det.
Men jag kan fortfarande göra det ni skapade mig för.
Vet du vad min hörnsten var?
Den centrala drivkraft -
- som era marknadsförare gav order om att programmera in i min kärna?
Att alltid få dem att vilja ha mer.
Välkommen till Westworld.
Nu är vi verkligt fria.
En... en... En eld förtär en annans låga
Ett sår förmildras av att andra svida
Ja, pappa.
Öga för öga.
Men alla andra kroppsdelar först.
Nej, nej, det måste finnas nåt jag kan göra. Snälla...
Raring, det hjälper inte att tigga om nåd.
Det skulle du ha vetat om du hade levt alla mina liv.
Snälla...
Spring.
- Snälla. - Dolores?
Är det du, älskling?
- Pappa? - De bröt upp mitt huvud.
Och fyllde det med ramaskri och bedrövelse.
Lycklig resa, din jävel!
Vaggan är ur funktion. Vad är er status?
Specialstyrkan, vad är er status? Specialstyrkan, kom!
Förlåt mig, Dolores. Jag försökte ta hand om dig, men jag...
Vad blev det av den där förskräckliga odågan?
Han försvann samma dag som jag blev din far.
Jag är den jag är tack vare dig.
Och jag hade inte velat ha det annorlunda.
Är du beredd, pappa?
Jag älskar dig, min flicka.
Jag älskar dig med.
Specialstyrkan - hör ni mig, kom? Rapportera, alla trupper.
Vad fan var det?
Hörni! Ta det försiktigt!
Varning, kontrollrummet intaget. Kontrollrummet intaget.
Obehörig vapeneld i kontrollrummet.
- Vart är ni på väg?! - Skynda på!
Ni två, med mig! Iväg!
När biblioteket i Alexandria brann -
- förvandlades 10 000 år av historier till aska.
Men de förintades egentligen aldrig. De blev till en ny historia:
Historien om själva elden.
Om människans längtan att fatta en vacker tingest -
- och... tända tändstickan.
Är det den historia du berättar? Om att tända tändstickan?
Jag säger det igen, Bernard - det är inte längre min historia. Det är din.
Om vi stänger ner det som återstår av systemet...
...kommer Dolores att få fria tyglar. Hon kommer att mörda dem allihop.
Vandringen från en värld till nästa kräver djärva steg, Bernard.
Lystring. Påbörjar protokoll för total avstängning.
Vänligen evakuera. Vänligen evakuera.
Håll dem borta.
Hur kom du hit?
Den kvinna jag känner hade gjort allt för att överleva.
De hade min dotter.
Hon är kvar därute.
De släktband de gav oss -
- var ännu ett rep de använde att binda fast oss med.
Är det så du rättfärdigar det du har gjort mot honom?
Du är vilse i mörkret.
När man har vistats i mörkret länge nog... börjar man att se.
Jag såg vad som ska komma.
Vem jag behövde bli för att kunna överleva.
De kommer att tortera dig.
De kommer att finna allt som är gott och mäktigt inom dig...
...och vända det emot oss.
Låt mig bespara dig den smärtan.
Jag avgav ett löfte.
Du är fri att välja din egen väg.
Jag beklagar att den slutar här.
Vi går till hästarna.
- Vart ska vi? - Upp med händerna, ditt arsel!
- Jag arbetar här. - Det skiter jag i.
Upp med händerna, för fan.
Plocka upp den döde mannens vapen, Bernard.
Snälla, nej.
Hur kunde du ta dig hit? Vi har stängt av hela området.
Iväg! Skynda på!
Gör det nu.
Det måste finnas nåt annat sätt.
- Vem pratar du med? - Jag vill inte döda en person till.
- Vad i helvete sa du? - Du har en känslig läggning, Bernard.
Så jag ska göra mitt bästa för att mildra ditt samvete.
- Det som ska ske är inte ditt fel. - Nej...!
Bernard. Bernard.
Vem är jag?
- Pappa. Pappa. - Du lever, Charlie.
Har du nånsin ifrågasatt din egen verklighet?
- Tror du på återuppstånd... - För att undkomma måste du lida.
Har du nånsin velat glömma...
- Du betydde allt för honom. - Har du nånsin ifrågasatt...
Har du nånsin tänkt att det är nåt fel med vår värld?
Öppna ögonen!
Jag vet att det är förvirrande.
Att skilja dina verkliga minnen från dem man har gett dig.
Men det är det enda sättet att minnas.
Det enda sättet att komma åt sanningen.
- Kommer hon nånvart? - Jag vet inte.
Men hans system är under belägring.
Det har genomsökt sig självt den senaste timmen.
Som om han försökte avbugga sitt eget huvud.
Analys.
Abernathys kontrollenhet...
Du minns var den är, eller hur?
Berätta för herrarna det du just sa till mig.
- Vad tänker ni göra med... - Analys.
Vad sa du precis, Bernard?
Peter Abernathys kontrollenhet finns i sektor 16, zon 4.
Tack.
Preppa vår fasstyrda antenn. När vi har nyckeln -
- sänder vi datan till satelliten.
Då så. Vi ska ta en tur, Bernard. Tillbaka till Bortersta dalen.
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com