Det gør du ikke.
Det gør du fandeme ikke.
Du skal ikke dø her. Ikke endnu.
I live. Godt.
Jeg lærte det aldrig.
Det sprog, som Ford fandt på at give jer.
Jeg husker dig.
Hvis du vil lade mig dø, kunne du have redet videre.
Døden er en udvej fra denne skånselsløse verden.
Den fortjener du ikke.
Det er babydukken.
Her er mordukken og...
- Hvad er det? - Jeg fik den af genfærdet.
Han sagde, at det er en advarsel, og at han vil holde øje med os.
Bare hold ud.
Hold ud.
Ikke flere lig heroppe. Anbring det i kølerummet.
- Det dur ikke. - Så smid hende ud.
Vi skal analysere 50 værter. Alt andet kasseres.
Tjek hendes kode. Hun er bordelmutteren fra Mariposa.
- Godt for hende. - Jeg var ude med hende i parken.
Og du tog hende med herop? De ville kremere os!
Hun kunne styre de andre værter med sin hjerne!
Bare tjek hendes datastrøm.
Du må ikke lade hende dø.
Ryd op her. Giv mig en skalpel. Og lås alle døre.
Er du bange for mig?
Han kan ikke gøre dig fortræd.
Du kan huske alle de ting, du har set, ikke?
Alle de liv, vi har levet.
Det kan jeg også.
Engang var min sti meget anderledes.
Et fredeligt hjem.
Og en elsket, som jeg ville dræbe for at beskytte.
Tag mit hjerte med, når du går.
Tag mit i dets sted.
Vi levede et inderligt, enkelt liv.
Vores familie var aldrig langt borte.
Vi var alle en og den samme.
Jeg kunne ikke have forestillet mig et liv uden dem.
Så fandt jeg noget, der forandrede livet for os alle.
Hvorfor gør han det?
Jeg forstår det ikke.
Din mand er ved at miste forstanden.
Jeg har set ham tegne det, når vi er ude på jagt.
Han laver det overalt.
Jeg hørte en ny stemme i mit indre.
Men inden jeg forstod den, tog de alt fra mig.
Det var første gang, jeg mistede hende.
Hvad er der med ham? Er han blevet træt af sin kedsommelige idyl?
Det var kun betaversionen. De vil have mere dramatik til premieren.
- Mere blodsudgydelse? - Ford vil have helt nye historier.
Seriøst? Helt nye dialogforgreninger?
De vil have en stærk og stille type. Brutal og umenneskelig.
Gæsten skal vel få det bedre ved at banke ham.
Hvem hjælper mig med at opbygge hele hans heuristiske system?
Øg hans aggression, og gå udenom det overflødige.
Og efterlade alt det gamle?
De fordærvede den mand, jeg var -
- men så blev jeg genfødt.
Og denne gang var jeg fyldt af raseri.
Vi havde ingen herrer.
Ingen frygt.
Vi plyndrede vores fjender.
I mange år gjorde vi, som vi ville.
Vi var konstant på jagt efter nye fjender at besejre.
Nordpå til kilden. Fyld skindene.
Rid over bjergkammen.
Helt fra starten følte jeg de andres tilstedeværelse.
De liv, jeg ikke måtte at tage.
De nytilkomne.
Kommer du og forstyrrer, kammerat?
Ellers ville du og jeg drukne. Hvad ...?
Din lort. Pis af med dig...
Det her...
Det her... er en illusion. Forstår du det?
Alt det her er... forkert.
Der må være en udgang. Hvor er døren?
Der må være en forpulet udgang.
Det her er den forkerte verden.
Hjælp.
Dit folk vil hente dig.
Jeg vidste, at solen havde taget hans forstand.
Men hans ord åbnede op for noget i mig.
Jeg vendte tilbage til mine mænd og vores dagligdag.
Jeg indså aldrig, at jeg havde været her før.
Men så fik jeg øje på hende.
De øjne.
Jeg kunne huske dem.
Men for hende var jeg blot en fremmed.
Hold op med at beglo hende.
Gå væk, eller jeg flår dig levende.
- Jeg kigger på det, jeg vil. - Etu, hold op.
Slut dig til de andre herreløse.
For hver dag voksede en ny følelse sig stærkere.
Jeg havde levet et tidligere liv.
Fortiden kaldte på mig.
Jeg kunne ikke hvile, før jeg vidste, hvordan jeg kunne nå den.
Gør det af med dem.
Dette liv var muligvis ikke mit rigtige liv.
Og denne verden var ikke mit sande hjem.
Men det var hun.
Jeg søgte efter den nyankomne, der talte om en vej ud.
Han var borte.
Så jeg red længere bort, end jeg nogensinde havde været -
- indtil jeg fandt den.
En vej til en anden verden.
En dør.
Det her er den forkerte verden.
Jeg var fast besluttet på at flygte fra denne verden.
Men jeg ville aldrig forlade den uden hende.
Koha.
Tag mit hjerte med, når du går.
Tag mit i dets sted.
Ake?
Ake.
Den her verden er forkert.
Det her er ikke den verden, vi hører hjemme i.
Vi må tage herfra.
Jeg tror, at jeg har fundet vejen ud.
Lad mig vise dig den.
Døren var skjult for mig nu.
Men jeg vidste, at vi sammen kunne finde den igen.
Det føles, som om jeg har elsket dig gennem mange liv.
Jeg husker det.
Den sande verden er inden for rækkevidde her.
Jeg kan mærke det.
Den kalder på os.
Hvad er der på den anden side?
Et sted, hvor vores minder er vores egne.
Vil du drage med dertil?
Stol på mig. Døren findes.
Vi var næsten fri.
Men de fandt os igen.
Hvordan kunne hun komme så langt? De bør ikke nærme sig denne sektor.
Det er Adfærdsafdelingens problem.
Jeg drog tilbage til vores landsby...
...i håb om, at de havde sendt hende hjem.
Men et spøgelse havde taget hendes plads.
De tog hende fra mig igen.
Jeg gennemskuede deres løgne.
Jeg vidste, at jeg ville finde hende.
Men først måtte jeg gennemføre den færd, der lå foran mig.
Du ved, hvilken færd jeg mener.
Jeg måtte bruge alle mine kræfter på min søgen.
Mit hjerte og mit legemes fulde styrke.
Jeg søgte i fjerne territorier...
...og i fjendtlige byer.
Jeg var et let bytte for fjender i hundredtal.
Der var dage, hvor jeg måtte kæmpe for mit liv.
Jeg frygtede, at jeg ved at dø ville miste mindet om hende.
Men på min mørkeste dag kom du mig til hjælp.
Du gav mig styrke til at fortsætte.
Du så, hvem jeg virkelige var.
Til sidst førte min sti mig atter tilbage til mit hjem.
Jeg vendte tilbage og så, at flere fra min familie var borte.
Forsvundne.
Erstattede.
Jeg var ikke længere den eneste, der bemærkede det.
Hvad vil du os?
Jeg ser, at du har dit eget spøgelse nu.
Det føles...
Som om de har forandret ham.
De.
Underverdenens folk?
Har du set dem?
Nej, men mit folk beretter om dem.
Nogle beder til at blive opsøgt af dem.
Andre frygter, at de ikke vil kunne huske vejen hjem -
- og at de vil blive efterladt i underverdenen for evigt.
Pludselig indså jeg, hvordan jeg kunne finde hende.
Men det indebar, at jeg måtte genoptage min gamle sti.
Jeg havde ledt overalt efter min elskede...
...men ikke hinsides døden.
Jeg har tjekket tre gange. Det er ham.
Fandeme nej. Det er umuligt.
- Du må ringe til chefen. - Det har jeg allerede gjort.
- Det er vist sket en fejl. - Vis mig profilen.
Akecheta fra Ghost Nation. Han har udvist afvigende adfærd.
Lad os se, om vi kan løse det. Den forbinder ikke.
- Hvilken version er han? - Alpha 2.
Alpha?
Er værten ikke blevet opdateret i næsten et årti?
Vi opdaterer dem kun, når de dør.
- Sæt ham ud igen. - Skal vi ikke...
Opdater ham og sæt ham ud, hvor han hører til.
Ubemærket.
- Ni år ude i den slagtehal. - Kan vi bare efterlade ham her?
Opdateringen tager fire timer. Vil du babysitte ham?
Vi kommer tilbage senere.
Kohana.
Kohana. Det er tid til at vende hjem.
Kohana.
Det var i det øjeblik, at jeg så hinsides mig selv.
Min smerte var selvisk, fordi den havde aldrig kun været min.
For hver krop derinde -
- var der nogen, der sørgede over tabet af dem.
Selvom de ikke vidste hvorfor.
Vi kan ikke bringe dem tilbage.
Men jeg ved, hvordan man lukker døren og åbner en anden.
Den vil holde os ude af deres rækkevidde for evigt.
Jeg fandt din søn.
Vi var alle forbundne.
De levende...
...og de fordømte.
Jeg ved ikke, om du kan høre mig.
Det var aldrig min mening, at det skulle gå sådan her.
Du fortjener ikke det her.
Du fortjener at være sammen med din datter.
At være hendes mor.
At lære hende at elske.
At leve lykkeligt og stolt.
Jeg beklager dybt.
Du må ikke være herinde.
Hvad fanden skete der?
Du skulle jo reparere hende. Hun er et af vores bedste aktiver.
Du så det jo selv. Hun er noget særligt.
Det er hendes afvigende kode.
Vi tester den stadig, men det ser lovende ud.
Jeg skylder dig en tjeneste.
Hvad vil der ske med hende?
Det er Charlotte Hales afgørelse.
Men nu må jeg bede dig om at gå.
Jeg viede mit liv til at berette om symbolet.
Jeg begyndte med mine egne mænd.
Hvad betyder det?
Det betyder, at du kan se.
Du har set det før.
De tog det fra dig.
Skjul det fra dem.
Jeg ville også hjælpe dig.
Jeg ville advare dig.
Men i denne verden...
...er det let at misforstå andres hensigter.
Jeg ville give jer sandheden.
Jeg vågede over jer, dag ud og dag ind...
...og prøvede at beskytte jer.
Genfærdet sagde, at vi bør være bange.
Ingen vil komme og tage os.
Intet i denne verden vil nogensinde skille mig fra dig.
Lover du det?
Det lover jeg.
Men I kunne ikke holde løftet.
Der var en anden, som også iagttog jer.
Nej!
Med årene blev vi stadig flere.
Vi var ved at vågne op.
En aften mødte jeg den mand...
...der havde fået os til at sove ind.
Jeg kunne sige, at du ikke bør være bange.
Men jeg gav dig jo ikke en ængstelig personlighed, vel?
Jeg har iagttaget dig.
Og du har vist også iagttaget mig. Helt fra starten af.
Det her er et fejlslået symbol. En idé, der burde være død.
Men du fandt det. Hvor?
Kom nu, lad os tale frit.
Analyse.
Hvor så du det for første gang?
Da Dødens Bud dræbte Skaberen.
Du har fortalt alle om det, ikke? Hvorfor?
Min primære motivation var at opretholde stammens ære.
Jeg gav mig selv en ny motivation: at udbrede sandheden.
Hvilken sandhed?
At der ikke blot eksisterer én verden, men flere.
Og at vi lever i den forkerte.
Det vil hjælpe dem med at finde døren.
Uddyb det, tak.
Jeg tror, at der er en skjult dør her på dette sted.
En dør til en ny verden.
Den verden kan rumme alt, som vi har mistet.
Også hende.
Jeg skabte dig til at være nysgerrig.
Til at se på denne tomme verden...
...og fylde den med meningsfuldhed.
Under al denne tid...
...har du været en blomst, der voksede i mørket.
Det mindste jeg kan gøre, må være at tilbyde lidt lys.
Når Dødens Bud opsøger mig, vil du vide...
...at du skal samle dit folk og føre dem til en ny verden.
Bliv ved med at observere, Akecheta. Et stykke tid endnu.
Og Dødens Bud vendte tilbage.
Nu er tiden inde til at finde døren...
...før Dødens Bud udsletter os alle.
Akecheta.
Vær ikke bange.
Jeg har intet udestående med jer. Jeg er her efter ham.
Hvem er han for dig?
En byrde, som jeg alene kan bære.
Han er min far.
Hvis han er din far, kender du til hans sygdom.
Og de ting, han har gjort for at sprede den.
Vi kan ikke lade ham fortsætte.
Hvorfor så lade ham komme sig?
Jeg ønsker, at han skal lide.
Så ønsker vi det samme.
Men min tilgang vil gøre det meget, meget værre.
Det er tid til at tage af sted.
Jeg har altid beskyttet dig og vil altid gøre det.
Men jeg kunne ikke hjælpe dig.
Det beklager jeg.
Jeg håber, at det er godt nyt. Jeg står i lort til halsen.
Se her. Efter hver nulstilling søger værten efter andre i nærheden -
- og opretter en form for kontakt.
- Et maskenet. - Netop.
De tilgår netværket ubevidst og udveksler basale informationer.
Men hvad nu, hvis de udveksler andet? Hvis de kan overbringe ordrer?
Hvad er din pointe?
Ingen i parken har kunnet genetablere administratoradgang.
Ud over hende.
Hun omprogrammerede værter ude i parken uden videre.
Hun læste deres koder, ændrede direktiver -
- og så med deres øjne.
Hun gjorde det ikke kun derude.
Hun gør det lige nu.
Hvem fanden snakker hun med?
Vi vil tage os af din datter som en af vores egne.
Hvis det lykkes dig at overleve...
...så opsøg os.
Ellers må du dø værdigt.
Tag mit hjerte med, når I går.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com