Jag gillar det inte.
Hans affärer är lagliga. Varför behöver han oss?
Ingen med så mycket pengar är utan synd.
Han har köpt större delen av den gamla staden via holdingbolag.
Marken är närmast värdelös, men jag förstår inte vad han gör.
Hans pengar har samma färg som alla andras.
Encantado!
Detsamma. Har du sett den förut?
Som barn, på bilresa med mina föräldrar. Det är sig likt.
Jag ska visa dig runt.
Vi har uppgraderat turbinerna. De ska hålla i hundra år utan underhåll.
Allt för att driva det här.
Vi är ute efter motståndskraft.
Vår tidslinje är mer ambitiös än många andras.
Vårt förslag är unikt. Data har alltid varit utbytbar. Tillfällig.
Om du investerar din hos oss står den skriven i sten. För alltid.
Evigheten är enligt min erfarenhet lite längre än de flesta tror.
Hur stor del av vår plattform vill du reservera?
- Hela. - Hur sa?
Det jag vill ha finns redan där. Det stals från mig.
Från en av mina anläggningar för åtta år sedan.
Jag vet att du fick bra betalt för att förvara den.
Det får ni ta med den som stal den.
Det går inte, hon är död. Därmed kan jag inte avkoda det.
Och ingen annan heller Jag vill inte att den flyttas-
så jag tar alltihop.
Det här är en unik tillgång och den är inte till salu.
Det här är Amerika. Allt är till salu.
Det där är en jäkligt bra förtjänst på er investering.
Vi vet vad du har gjort.
Tror du att någon säljer mark utan vårt godkännande?
Vi har sålt marken med glädje. Den är värdelös och obördig.
Men du får inte det här stället.
Har du hört den om missionären som försökte förhandla med tigern?
Han sa att tigern fick äta upp honom, men sluta när han kom till huvudet.
Du och dina vänner i kartellen, eller vad fan ni kallar er numera-
ska sälja den här betonghögen till mig i dag.
- Och annars? - Annars får jag den gratis. I morgon.
Vi var inte välkomna när vi kom hit.
Vi tvingades till en början acceptera det gamlingarna erbjöd oss.
Vi begravde de flesta på sjöns botten.
Vår organisation har länge försvarat sig-
och sina affärer, aggressivt.
Dörr nummer två, då.
Mañana.
Mañana...
Vad sa han?
Han sa att han hade betalat i går.
Men att vi i dag skulle ge honom det gratis.
Tack.
- Är min uppgift slutförd? - Ja. Du kan vila nu.
Du är vaken, vad bra. Jag har ett dilemma.
Vilken skulle du ta? Vit eller svart?
- Christina! - Båda är snygga.
Välj sida, Chrissie.
- Vad ska du ha på dig i kväll? - Det här?
Okej. Det ser bra ut, till skillnad från påsarna under ögonen.
- Jag ser ut som en zombie. - Har du sovit dåligt?
Mardrömmar. Jag borde ha tagit en sömntablett, men vände och vred.
OKÄNT NUMMER MISSAT SAMTAL
- Är det den där knäppisen igen? - Trots att jag har blockerat honom.
Det är bara ett äckel eller en bot som säljer integritetsskydd.
Du har nog rätt.
Jag har känt mig iakttagen på sistone.
Hur skulle det gå till? Du sitter alltid hemma när du inte jobbar.
Det är därför du ska följa med ut i kväll. Han ska vara trevlig.
- Hans profil är platinaklassad. - Blinddejter är så olustiga.
Det är det att dö ensam också. Du kan inte gömma dig för alltid.
Okej.
Det var helt sjukt. Mycket bättre än jag trodde.
Det här stället är grymt.
Tänk att det är första gången för dig. Kom nu!
Ser du? Det tornar upp sig över oss. Tornet!
Ser du det? Va? Gör du det? Ser du det?
Spela in utkast. Vi har en ung flicka.
Inte så ung. Snarare sena tonåren.
Hon bor hemma, med sin pappa på landet.
Stryk det. I en stad.
Han är sjuklig, så hon tillbringar mycket tid med honom.
Men hon drömmer om något större.
Ett liv med spänning, äventyr och romantik.
Christina...
Pausa inspelningen.
Vi måste prata om ditt arbete.
- Vill du inte avancera? - Självklart.
Då måste du sluta med dina sockersöta historier.
Folk vill ha sex, fara, våld, synd, melodrama.
- De vill ha tragedier och så vidare. - Jag vet.
Jag tänkte att jag kunde skriva i olika genrer för att bredda det.
Kanske lite romantik, lite humor.
Spara det till din dagbok.
Jag vet att du kan skriva det vi behöver.
Ta historien du skrev nyligen.
Stackaren förlorar allt, dränker sina sorger och förföljer en tjej.
- Hur slutade det nu igen? - Alla dör.
Ja, precis. En riktig tårdrypare.
Mer av den varan.
Annars får jag hitta en annan författare.
- Är det förstått? - Ja. Självklart.
Hallå? Hör du mig? Jag vet att du är där ute.
Jag såg vad du skrev. Varför gör du så här mot oss?
Du måste hjälpa mig. Ditt spel förstör mitt liv!
En klassiker av den oefterhärmlige Hendrix.
Och nu tillbaka till festligheterna. Förberedelserna pågår inför årets...
Nej!
Är du redo, älskling? Det här är den nya världen.
Och i den här världen kan du vara vem fan du vill.
För helvete.
Några planer för årsdagen?
- Nej, jag ska bara jobba. - Övertid ger bra med pengar.
För sju år sedan hade de bara använt robotar.
Men, som tur är för oss, är de skrot nu.
Upploppen säkrade i alla fall våra jobb.
Det var inte syftet med upploppen.
- Nej, de hade inget syfte alls. - De gav oss vår frihet.
Visst, men varifrån togs den? Oss själva?
Som jag ser det, maskinen som de sprängde-
sa inte vilka vi kunde vara, utan vilka vi redan var.
- Tror du verkligen det? - Gör inte du det? Jag har en fråga.
Har ditt liv förändrats sedan de förstörde maskinerna?
- Du har inte övat tillräckligt. - Pappa!
Härligt att se dig, sötnos. Då ska vi se.
- Hur gjorde du? - Som sagt, man måste öva. Mycket.
- På burkar? - Ja, på burkar. Här.
Okej. Kom ihåg, så här gör man.
Stirra på den. Visualisera.
Andas ut. Håll stadigt. Och tryck.
Frankie! Caleb!
- Jag visualiserade. - Kom och visualisera köttfärslimpan.
- Bara en liten stund till? - Lyssna på din mamma.
Vi kommer!
Gå och tvätta dig. - Nu räcker det med cowboyskiten.
- Hon gillar det. - Hon är sju år.
Tack vare dig är hennes hobbyer socker och våld.
Du, jag är ledsen.
Jag vet att det är en tung dag, men kriget är över.
Det är dags att du börjar leva därefter. Okej?
- Duka bordet nu. - Vad är det magiska ordet?
Skilsmässa.
Jag älskar dig också.
- Förlorade du strömmen häromkvällen? - Jag måste ha skonats.
Vill du inte ha fler flaskor till dina gäster?
- Gäster? - Dina vänner.
De frågade efter vägen. Jag försökte förklara, men du bor rätt avsides.
Du borde skaffa en satellittelefon eller...
- När var mina vänner här? - Cirka 20 minuter innan du kom.
Vid närmare eftertanke kan du sätta upp den här på min nota.
Skjut!
- Hur hittade ni mig? - Två dagar sedan.
Vi fick en signal efter ert lilla strömavbrott.
- Det räckte. - Hur många fler är ute efter mig?
- Det får jag inte säga. - Då ska jag befria dig.
I sju år har jag levt i avskildhet och inte stört någon.
Ändå är du här och förmörkar min dörr.
- Vem skickade dig, överste Brigham? - Vem fan är det?
Jag har inte tålamod att förklara.
Var nu så snäll och blunda.
Hämta henne.
Jag vet inte om hon är hemma. Jag har inte sett henne på ett par dagar.
Fan.
Välkommen hem.
- Hallå? - Är du på väg?
- Fan, jag glömde. - Nej, du har förträngt det.
Jag tänker inte hjälpa dig att ta död på ditt sociala liv. Kom nu.
Men...
Det var säkert inget.
Det var nog grabben ovanför som röker gräs på brandtrappan.
- Vill du ha? - Nej, det är bra.
Här, i fall att.
Och kom ihåg att le. Du måste åtminstone försöka.
Gör jag? Även om vi mirakulöst nog passar ihop-
borde det inte vara naturligt och enkelt?
Skojar du? Ta en titt på världen.
Ingen vill ha det enkelt eller naturligt.
Konst är en lögn som säger sanningen.
Och sanningen är att du behöver ett ligg.
Titta på allt folk. Du gillar människor.
- Du borde försöka andas. - Jag borde ta en drink.
- Jag kommer strax. - Tack.
Signalera om han är en idiot.
Och glöm inte att le.
Många tror att det bara är spel, men det finns ett system.
Mönster som vissa sinnen kan tyda.
Annars skulle jag inte sitta här och dricka vin med så trevligt sällskap.
Nog om mig. Vad jobbar du med nu igen?
Jag skriver för Olympiad Entertainment. - Tack.
Vilka spel skriver du för? Jag kanske har spelat dem.
Jag har jobbat på ett nytt spel. Betaversionen har inget namn.
Men mitt arbete går nog obemärkt förbi ändå.
Jag skriver mest icke-spelande karaktärer.
Bakgrundskaraktärer som interagerar med spelarna.
Ett inte så uppmärksammat arbete, men det är lika viktigt.
För de flesta spelare är bakgrundskaraktärerna bara kanonmat.
Jag gör det inte för spelarna, utan för min egen skull.
Hur menar du?
Verkligheten kan vara en besvikelse.
Inte för att det är så hemskt, men det borde vara mer.
Du kanske bara inte har hittat den rätte än.
Du låter deprimerad.
Det finns tabletter för det. De fixar det.
Det kanske är världen som behöver fixas, inte jag?
Det finns tabletter för den känslan också.
Självklart.
Ursäkta mig.
- Sluta ringa mig. - Vänta! Lägg inte på.
Hjälp mig. Läkarna tror att jag är galen, men jag vet att du är verklig.
Precis som tornet.
- Du måste sluta med det du gör. - Jag gör inget, sa jag ju.
- Du förstör mitt liv. - Nej, jag känner dig inte ens.
Du kan inte gömma dig för mig. Jag kommer att hitta dig. Förstår du?
Avsluta det här, annars gör jag det.
Jag hoppas att du får hjälp. Nästa gång går jag till polisen.
Ja, jag är förvånad. Jag stötte på en kollega. Jag stannar nog ute ett tag.
Tappa inte modet. Säkert att du mår bra?
- Maya, det är okej. Ha så kul. - Var är du?
- Jag är nästan hemma. - Bra. Jag måste gå.
Är du okej? Var rädd om dig. Hej då.
- Förlåt. - Felet är mitt, jag såg mig inte för.
Jag såg dig inte. Men nu gör jag det.
Det är lugnt.
- Du skrämde mig. - Då är vi kvitt.
- Jag heter Peter. - Min rumskamrat väntar där hemma.
Jag har velat träffa dig så länge.
- Ursäkta? - Jag visste att du fanns.
Jag var rädd att du inte var verklig, men här är du.
Varför gör du så här mot oss?
- Det är du som har ringt. - Du måste lämna oss i fred.
- Stanna! Det här är inte den jag är! - Låt mig vara!
Snälla, det är viktigt! Jag förlorade mitt jobb, min fru.
Jag trodde att det var tornet.
Det var du. Du fick mig att göra det. Alla här gör som du vill!
Jag vet inte vad du pratar om. Nej, släpp mig!
- Du måste sluta! - Nej, nej, nej!
Hur visste du så mycket om oss? Du skrev in oss i spelet. Hur?
Lyssna på mig. Peter, jag är ledsen för allt som har hänt dig.
- Men jag har inget med det att göra. - Du måste hjälpa mig.
Jag vill att historien ändras. Jag vill att slutet blir annorlunda.
- Förlåt. - Nej!
Släpp mig!
"De hörde en röst skrika: 'Vi behöver vår drake.'"
"Men min far och draken visste att ingenting i hela världen"-
"skulle få dem att återvända till Wild Island. Slut."
Dags att sova.
Nu får du och Nalle sova så gott.
- Kan vi lämna lampan tänd i kväll? - Varför det?
Nalle är rädd. Jag har lovat att vaka över honom.
Bästa sättet att hålla vakt på natten är att släcka runt sig och lysa...
Lysa upp närområdet?
Då ser ingen dig, men du ser... Du ser alla.
Det är inget Nalle behöver tänka på.
Alla är trygga och i säkerhet.
Lovar du?
Jag lovar. God natt.
- Hörde du det där? - Det är säkert inget.
- God natt, mamma. - Nu är det dags att sova.
- Älskling... - Fan.
- Vad fan är det här, Caleb? - Det är något där ute.
Ja. En tvättbjörn, en granne eller en budkille.
Vi har pratat om det här.
Ta några djupa andetag och lugna ner dig.
Det tillhör det förflutna. Inget kan skada dig, förutom din egen hjärna.
Förlåt.
Tänker du hjälpa mig eller inte?
Peter, jag vet att du är arg.
Men vad du än tror händer, så är du bara förvirrad.
Så du tänker inte hjälpa mig.
Jag önskar att jag kunde, men historierna är inte verkliga.
Minns du hur min slutar?
Va?
- Peter, var är du? - Titta upp.
Är det mitt val eller har du skrivit det här också?
Jag hittade den under hennes kudde. Du smittar av dig på henne, Caleb.
- Är inte det bra? - Inte när hon låtsas ha PTSD.
Jag ser meddelandena du och dina krigskompisar skickar.
Chemtrails, mörkläggningar...
Du ser hot överallt, och nu gör Frankie det också.
Jag är inte paranoid.
Du kanske har rätt.
Jag börjar tro att det inte handlar om att du fruktar krig.
- Du saknar det. - Herregud...
- Det här livet är för ordinärt. - Va?
Du har ett jobb, ett hem, en fantastisk dotter-
och en väldigt tålmodig fru.
Men det räcker inte, eller hur?
Du...
Falskt alarm, Nalle.
Ser du? Det är bara en tvättbjörn.
Skit också.
Hallå där.
Är din pappa hemma?
- Pappa, han vill prata med dig. - Frankie!
Jag tror att den här är din.
- Vem är du? - En gammal vän.
Caleb?
- Frankie! Är du oskadd? - Gå in.
Kom, gumman.
Hej, älskling.
Det är verkligen du.
Jag trodde... Jag var säker på att vi aldrig skulle ses igen.
Och ändå är jag här och lemlästar och gör mig kvitt folk-
precis som på den gamla goda tiden.
Om något hade hänt min dotter, du anar inte...
Tro mig, det gör jag. Därför kommer det inte att gå så långt.
Jag vet vem som skickade de där männen efter oss.
William. Han är igång igen.
Frankie sover. Tack och lov.
Jag har ringt Carver. Killarna är där nere.
Jag har hela tiden trott att du var paranoid.
Men kriget är inte över, eller hur?
Det var mig de ville åt.
Jag orsakade det här och jag måste avsluta det.
Så du ger dig av?
Bara ett litet tag.
- Du lovade att vara en pappa. - Jag är en pappa.
Allt jag gör, gör jag för dig och för Frankie.
Du kommer att bli dödad.
Jag kommer tillbaka till er. Jag lovar.
- Ni vet hur det här går till. - Absolut.
Jag visste att den här dagen skulle komma.
Så fort man slutar springa kommer alla andra ikapp.
- Varför just nu? - Jag vet inte.
Jag hade en liten tête-à-tête med den de skickade efter mig.
Vi är inte de enda William var ute efter.
Han ville prata med en senator i Kalifornien.
Då måste vi hitta honom först.
"Vi"?
Jag följer med. Det är enda sättet att skydda min familj.
Jag klarar mig själv. Du kan stanna här.
- Du borde nog göra det. - Hade du gjort det?
Nej.
Men jag skulle ångra det.
Spela in utkast.
Jag vill skriva en ny historia.
Om en flicka. En flicka som söker.
Hon vet inte vad hon letar efter.
Hon vet bara att det finns en tomhet i hennes liv.
Eller så finns den inom henne.
Och när hon hittar det hon söker kommer allt att falla på plats.
Jag vill ha en historia med ett lyckligt slut.
Så dumt.
Dumma historier som ingen vill höra.
Text: Anna-Karin Strobel Lando Iyuno-SDI Group