Nej, lad være. Jeg beder jer.
Lad mig være, jeg siger jo, jeg er ingen heks.
VILLACH -1235 e.Kr.
Nej.
I er alle fundet skyldige i heksekunst, og i at samarbejde med Djævelen.
Hvis I vil redde sjælen fra fortabelse, skal I angre nu og bekende jeres synder.
Jeg bekender.
Fortsæt barn, har du underskrevet en pagt med Lucifer?
Ja, jeg har underskrevet en pagt. Jeg bekender, jeg beder om nåde.
Jeg lavede salve mod kopper, men det var svinefedt, ikke heksekunst. Jeg sværger.
Præst... Du vil brænde i helvede.
Gør det!
Nej!
- Nej vent, du sagde du ville skåne mig. - Din sjæl barn, din sjæl bliver skånet.
Men din krop skal overdrages til Gud, for syndsforladelse.
Nej. Jeg beder dig. Nej.
Vent. Ligene skal hentes op. Der er ord der skal siges, fra Solomons bog -
- for at sikre, at de ikke genopstår.
De er blevet hængt og druknet, det er død nok for mig.
Amen.
Edremit-golfen. Korstogenes tidsalder. 1332 e.Kr.
I dag, er I i sandhed velsignet.
I dag, vil I kæmpe for Gud selv.
I dag, er I hellige krigere, døbt i blodet af vore uhellige fjender.
Se den horde dernede, Behmen- De venter kun på at møde Herren.
Jeg har ondt af alle, hvis sidste ansigt de ser er dit, Felson.
Den eneste synd I vil stå overfor i dag, er fiasko.
Den der dræber flest mænd, drikker gratis.
Jeg tager 300 til venstre og du tager 300 til højre.
- Hvis det står lige, hvem betaler så? - Du kommer til at betale, min ven.
- Gør jer klar til kamp. - Fint, jeg dræber alle 600 selv.
Træk jeres våben!
Angrib!
Jeg har snart et stort forspring, Behmen.
Du betaler, min ven.
Belejringen af Tripoli. 1334 e.Kr.
Sandet bliver rødt af blod.
Nedslagt alle vanhellige fjender.
Slaget ved Imbros. 1337 e.Kr.
Slaget ved Artah. 1339 e.Kr.
Vi fortsætter, indtil alle Guds fjender er faldet.
Føler du også, at Gud har for mange fjender?
At være hans ven er heller ikke så nemt.
Slaget ved Smyrma. 1344 e.Kr.
De er Gudløse mennesker. Vantro.
De har syndet mod Gud, og mod hans enbårne Søn, Jesus Kristus.
De skal straffes.
Svigt ham ikke. Slå ned med hans hævn.
Lad ingen overleve!
Tusinde fortabte sjæle, til helvedes ild.
- En fantastisk dag for kirken. - Kalder du dette fantastisk?
- At myrde kvinder og børn? - Kend din plads, ridder.
- Du har viet dit liv for sagen. - Til Gud. Ikke dette.
Jeg er Guds budbringer i denne verden. Hans stemme lyder i mit hoved.
- Måske er det ikke Hans stemme, du hører. - Hvor vover du?
Jeg er kirkens stemme. Badet i sandhed og uden synd. I lyset af min herre.
Du er ikke mere end en plet blod på Hans hænder.
Hvem styrer din indre stemme, Hvad? Behmen.
Lad os komme væk herfra.
I kan ikke gå.
Hvem skulle standse os?
Styrias kyst. En måned senere.
Får strejfer frit omkring. Ingen hyrde i syne.
- De er måske sprunget over hegnet? - Alle sammen?
Vi har vandret hele dagen uden at møde en sjæl.
Behold din sjæl, og lad mig finde en kylling.
Hallo?
Er her nogen?
Hallo.
Hvad er der sket med dem?
Jeg ved det ikke.
Vi har set mange døde, du og jeg. Nogle har fortjent det, andre ikke.
Hvad har de gjort for at fortjene en sådan død?
Intet.
Endelig, en by.
Vi bliver måske genkendt.
Vi må ride udenom.
Hvor til? Disse heste kan ikke klare det.
De er trækheste. Vi har brug for gode heste, og mad.
Forsyninger.
- Lad dem komme til mig. - Jeg beder jer, hjælpe mig.
- Tag mig med jer. - Jeg kan ikke mere.
- Jeg har børn, der er i live. - Forbarm jer over os.
Du himmelske fader, modtag vor smerte og lidelse, i dit navn.
Forbarm dig over os, og frels os.
Hvad er det for noget galskab?
- Pest. - Pest?
Som intet andet. Sygdom hærger overalt.
- Er der ingen kur? - Ingen.
- Hvor længe har det været sådan? - To år og en sæson.
- Hvor mange døde? - Helt op til tre ud af fire.
Jeg har med mine egne hænder begravet to børn og deres mor.
Hvorfor ved I ikke dette?
Vi er rejsende. Vi er lige kommet tilbage.
- Værsgo, to af mine bedste. - Tak.
Lad det ligge.
Felson, denne vej.
- Hvad er der galt? - De så våbenskjoldet på mit sværd.
Jeg sagde jo, vi skulle være redet udenom.
I to, stå stille.
Fint.
Kom med mig.
Smid den.
Tag hætte og tørklæde af.
Grib disse desertører.
Vent.
Lad mig se.
Er det dit?
Følg mig.
Jeg håber, at vi er på vej til middag.
Hvad vil du med os, Præst?
Det er ikke noget, jeg afgør.
- Undskyld mig, deres Eminence? - Hvad er der, Debelzaq?
Dette er ridderens sværd.
Kom tættere på.
Fortæl mig dit navn.
Jeg er Behmen fra Blighbrook.
Behmen, ja. Og din kammerat Felson.
Jeres navne er kendte for mig.
Jeres sejre er legendariske.
Ja, jeg er ramt.
Pesten er overalt.
Det er en forbandelse fra helvede.
Kastet af den sorte heks.
Den sorte heks?
Jeg har selv hørt bekendelsen.
Heksen skal føres til klosteret i Severac.
Hvor munkene har den sidste udgave, af en gammel bog.
Med ritualer, der tilintetgører heksens kræfter og standser pesten.
Hvad har det med os at gøre?
Der er kun få af os tilbage.
Du skal bringe hende dertil.
Min bedste ridder, Eckhart, har allerede forpligtet sig.
Ligeledes vores Præst Debelzaq.
Jeg beder dig om det samme. Vil du tjene kirken igen?
Det kan jeg ikke.
Du har svoret en ed til Gud. Er du fritaget fra det løfte?
Mit ed er til Gud. Ikke til de mænd, der dræber i hans navn.
Du kender straffen for at desertere.
Jeg spørger dig igen, Behmen fra Blighbrook... Tjener du Gud og kirken?
Jeg tjener ikke længere kirken.
Derind.
Begge to.
Hvad gør de med desertører?
Hænger dem?
- Brænder dem? - Sandsynligvis begge dele.
Hvis nogen vil høre min mening, så foretrækker jeg hængning.
- Er det heksen? - Ikke som jeg ser det.
Præsten sagde, at hun havde bekendt.
Vi ved begge to, at kirken kan være overbevisende.
Jeg er ked af, at jeg har fået dig med i det her.
Fangehullet er okay. Det er ikke så slemt.
Vi har sovet meget værre steder. I det mindste har jeg.
Hvad er det for en lugt?
Det er dig.
Jeg tjener ikke længere kirken.
Så du præstens ansigt?
Som om nogen havde pisset i vievandet.
De er gudløse mennesker, der har syndet imod Gud, og hans søn Jesus Kristus.
De skal straffes.
I ønskede at tale med kardinalen?
Fortæl ham, at vi vil bringe pigen til Séverac, på en betingelse.
At hun får en retfærdig rettergang.
- Du kan ikke forhandle med kirken. - Det er ikke for din kirke.
Og vi vil have vores våben tilbage.
Og alle tiltaler skal frafaldes.
Vi er her. Klosteret er her.
Afstanden er næsten 2200 km. Det er ca. Seks dages rejser -
- som I kan se på dette kort.
- Du vil lede os herigennem. - Det er den mest direkte rute.
Overfloden og gennem 1650 km tæt skov og et bjergpas.
Denne skov kaldes Windwood. Du bør ikke håne den.
Mænd er faret vild og aldrig hørt fra igen.
Har du nogensinde selv foretaget den rejse, præst?
- Nej. - Selvfølgelig ikke.
Det er de bedste kort i landet.
- Men vi har brug for en guide. - En der allerede har rejst denne rute.
En skatteopkræver eller en købmand.
Der findes en.
Besøgende. Hvad kan jeg gøre for jer, mine herrer?
Kast frugt på mig, eller sparke mig i skridtet?
Er du Hagamar, svindleren?
Ja. Jeg mener nej.
Jeg er Hagamar. Men jeg har aldrig bedraget nogen.
Jeg solgte ægte relikvier.
Hvor solgte du dine varer?
Overalt. Jeg har glade kunder herfra til Prag.
- Og Séverac? - Ja. Munkene.
Jeg solgte relikvier til dem, fra Egypten.
Sikkert en god handel.
Du kender altså vejen til klosteret?
Udenad. Jeg ville gerne tegne et kort... - Du kan benådes.
På en betingelse. Du skal være vores guide til Séverac.
Det accepterer jeg.
Hvis jeg slipper dig fri, flygter du så?
Jeg sværger på alt helligt, at hvis jeg lyver, må de slå mig ihjel.
Så skal de stå i kø efter mig. Forstår du det?
Heksen er bevidstløs. Hun fik en stærk bedøvelse i maden i aftes.
Åben cellen.
Heksen skal flyttes.
- Det er bare en pige. - Lad dig ikke narre.
Felson!
Hold hende.
Jo før vi får hende til Séverac, jo bedre.
Nu er hun bedøvet.
- Hvem er det? - En heks.
Ingen sagde noget om en heks.
Hvorfor tror du, vi skal til Séverac? For at sælge nips?
Dræb heksen. - Du gav os denne plage.
Du har udløst Guds vrede.
Hun ser på mig.
Tænk på noget andet, hun forsøger at skræmme dig.
Det virker.
Hvordan fik du fat på denne pige?
Hun blev fundet lige uden for Marburg. Hun vandrede rundt.
Hun mumlede mærkelige ting. Ord, som ingen forstod.
- Derfor er hun en heks? - Nej, men det er et tegn.
Fire nætter efter hun ankom kom pesten.
Det samme skete i hver by, hvor hun havde været.
Sådan en pige kom ikke til min landsby. Ikke desto mindre kom pesten.
Hun er stærkere end hun ser ud.
Tror du, hun er en heks?
Du har følt hendes styrke, virkede det som en pige?
Jeg har set piger ødelægge mænd uden at røre en finger.
Hvor mange gange skal vi igennem det? Vi var i Frankrig for pokker.
- De ting, hun gjorde for mig. - Hun frarøvede dig en årsløn.
Ja, men hun gav mig så meget tilbage.
Se på os engang. Mindre end en måned væk fra kirken, og her er vi så.
Desertører i tjeneste for Kirken.
Du ved vel, vi bliver skygget.
Lad os give ham en kongelig velkomst.
Kom ned fra hesten.
Hvem er du? Hvorfor følger du efter os?
Det var et spørgsmål, knægt.
Han er alterdreng for kardinalen.
Mit navn er Kay. Og min far var en ridder.
"Uran the Vollenbard", han kæmpede også på Imbros, kender du hans navn?
Hvad vil du?
- Jeg vil med jer til Séverac. - Rolig, knægt.
Jeg tilbyder mig til jeres tjeneste.
Til gengæld beder jeg jer om at stå inde for mig, når vi vender hjem -
- så jeg måske bliver slået til ridder.
En alterdreng i tjenesten. Jeg føler mig mere sikker allerede.
Jeg har deltaget to gange og vundet flag for tapperhed.
Dette er ikke en turnering. Gå hjem til din mor.
Det er en almindelig vej. Jeg behøver ikke din tilladelse til at være her.
Giv knægten mulighed for at trække sine ord tilbage.
Min oprigtige undskyldning.
- Ikke til mig, til ham. - Nej, han fornærmede mig først.
- Jeg vil lære ham nogle manerer. - Rolig, Felson. Brug den anden hånd.
Jeg ønsker ham ikke død. Bare send ham væk.
Hurtigt.
Med glæde.
Ikke dårligt for en alterdreng.
Hvad fanden var det?
Kom og kæmp som en mand, din lille kanin.
Stop.
Måske kan du være til nytte.
Jeg hørte, hvad kardinalen sagde.
Om dit heltemod under korstogene.
Jeg ville med, men var for ung.
Du var heldig.
Fortæl mig om det. Hvor blev du hvervet?
En præst kom til Felsons landsby.
Han sagde, at dem der tog med på deres korstog, modtog velsignelser fra kirken.
Syndernes forladelse.
Den del med synder vakte Felsons interesse.
- Det er ikke sandt. - Han spurgte så, hvilke synder tilgives?
- Utroskab? - Præsten svarede, ja.
Hvis du lover os din tjeneste i to år.
- Og tyveri? - Ja, hvis du lover os tre år.
Så Felson gik frem og sagde til præsten, skriv mig hellere op til ti år.
Jeg har noget mad til dig.
Og varme.
Du er ikke som de andre.
Du er venlig.
Var det Debelzaq, der skadede dig?
Det sted I fører mig hen, hvad sker der med mig der?
Din uskyld eller skyld fastlægges.
En pige i min landsby var mistænkt for heksekunst.
De lagde sten i hendes lommer, og kastede hende i søen.
Hvis hun druknede var hun et menneske. Det skete ikke, hun overlevede.
De sagde, det var bevis for magi, og brændte hende på bålet.
Den slags sker ikke for dig.
Du får en retfærdig rettergang.
Jeg giver dig mit ord.
Sagde hun noget?
- Hvorfor spørger du? - Jeg ville bare advare dig.
Heksen bedrager os. Og vender os mod hinanden.
Hvem bevogter vognen?
Vognen? Hun er i bur.
- Jeg er træt. - Jeg kan gøre det.
Måske skulle en anden tage den første vagt.
Jeg gør det.
Du skal ikke bekymre dig. Der er nok tid mellem her og Séverac.
Eckhart pas på.
Jeg overtager vagten.
Er du ikke træt?
Jeg sover ikke meget for tiden.
Jeg tænkte på, hvordan den pige minder mig om min egen datter.
Jeg kondolerer. Hvad hed hun?
Mila. Hendes navn var Mila.
Fortæl mig Fader. Du siger, at Gud har givet sit ord på -
- hun får en retfærdig rettergang.
Men gav han ikke også sit ord på, at pesten ville ophøre?
Hvad foreslår du?
Hvad bliver reaktionen fra folk, hvis hun ikke findes skyldig i heksekunst?
Du ved, Fader, at Kirken ikke kan tillade sig det. Ikke nu.
Vi skal blot komme med hende.
Munkene beslutter hendes skæbne.
Præcis, munkene beslutter hendes skæbne.
Jeg vil ikke være med til det.
De andre vil forhåbentlig heller ikke, når de hører, hvad jeg har at sige.
Vent, du må ikke gå. Du må ikke lade mig være alene med ham.
Vær ikke bange.
- Hør på mig. - Eckhart.
Jeg tillader det ikke.
Giv mig den nøgle.
Hvordan flygtede hun?
Hun tog den nøgle, jeg havde om halsen.
Hvilken vej gik hun?
Måske fulgte hun denne vej til landsbyen.
Kay og Eckhart, den vej!
Hun er på torvet!
Der er hun.
Det er en grav. Det er en massegrav.
Vent her!
- Far. - Mila?
Her er jeg.
Eckhart.
- Far, hvor er du? - Mila, mit barn.
- Far, er det dig? - Du må ikke løbe væk.
Felson, Behmen, hvor er I?
Han kom løbende ud af ingenting.
Hvorfor stoppede han ikke? Hvorfor så han mig ikke?
Gode Gud, hvad har jeg gjort?
Han så mig lige i øjnene, men han så mig ikke.
Han kaldte mig Mila.
Jeg var nødt til at flygte, jeg havde ikke noget valg.
Jeg kunne ikke lade ham røre mig igen, det er jeg ked af.
I må ikke tage mig med tilbage til ham.
Himmelske Fader, vi beder dig, -
- byd din tjener, Johan Eckhart velkommen i dit himmelske rige.
Han var en soldat af korset, og kæmpede i dit navn -
- og i navnet på din enbårne søn, Jesus Kristus.
Og således døde han for Gud.
Amen.
Er der nogen, der vil sige noget?
Lad ikke hans offer, være forgæves.
Behmen, jeg må tale med dig.
Hvad er der nu, præst?
Vi må advare de andre, om at være forsigtige når hun er i nærheden, -
- de må ikke diskutere personlige ting. Ting hun måske... Lyt til mig!
Det var heksen, der dræbte Eckhart.
Du hørte hvad Kay sagde, han var ikke sig selv.
- Hun hørte os tale om hans datter. - Hvad er det du siger?
Hun ser svagheden i vores hjerter, og det hun ser, vil hun bruge mod os.
Korsridder. Jeg er oprigtig taknemmelig for din hjælp.
Du er meget modig.
En mand som du, kan ikke udholde at se en pige komme til skade.
Debelzaq tror, du forårsagede Eckharts død.
Og du tror ham?
Efter hvad han gjorde mod mig?
Jeg havde ingen grund til at gøre Eckhart ondt, han var venlig mod mig.
Han sagde, jeg lignede hans datter.
Jeg kan ikke se at hans død, ligger dig tungt på sinde.
Tillad mig, at lette din smerte.
Nogle gode gerninger kan gøres, selvom man er bag tremmer.
Kay, husk dette... det var ikke din skyld.
- Det var heksen, ingen andre. - Han døde ved mit sværd.
- Det kunne let have været en andens. - Men det var ikke.
Det var mit. Jeg dræbte ham.
Hvorfor er vi stoppet? Kalder du det en bro?
Sidste gang jeg så den, var for otte eller ni år siden.
Jeg husker den anderledes.
Det er vores belønning for, at tage en svindler med som guide.
- Jeg har sagt, jeg ikke er en svindler. - Men heller ikke nogen guide, vel?
- Hvordan kommer vi over den? - Bebrejder du mig for broen?
Du har ledt os til den. Du er den der...
Tag alt ned af vognen. Før hestene over, en efter en.
Det bliver når jeg har talt til tre!
En, to, tre.
Mine hænder!
Jeg kan ikke holde den meget længere.
Hjælp!
Hagamar, bind rebet til hestene, vi bruger dem til at trække vognen.
Hvis du lukker mig ud, vil den være lettere.
Jeg kan hjælpe!
- Den holder ikke! - Jo, skub.
Skub!
Vi klarer den ikke.
Luk mig ud!
- Kom nu! - Skub!
- Det var lidt for tæt på. - Jeg har reddet dig 100 gange.
Så hav dog lidt tiltro.
Kay, kom med friske bandager.
Det ville være en skam, hvis du blødte ihjel.
Tak.
- Flasken. - Virkelig?
Hvad er det for et sted?
Hagamar, hvor er vi?
Windwoodskoven.
Forbandede tåge, som et slør for mine øjne.
- Vi er ikke gået væk fra stien, vel? - Jeg kan dårligt se min egen hånd.
Den eneste grund til du er med, er fordi du påstod du kendte vejen.
Jeg kender vejen, jeg kan bare ikke se den.
Måske vil du hellere prøve at føre an?
Så er det nok. Begge to.
Vi overnatter her på vejen. Venter på tågen passerer.
Kay har fortalt mig, hvad der skete på broen.
Han siger, du reddede hans liv.
Med en hånd. Svært at tro.
Vi tror, hvad vi ønsker at tro.
Tror du, jeg er en heks, Behmen?
Du er ikke bange for mig, er du vel?
Problemer med at sove?
Det har jeg også.
Jeg ved ikke, om det er tågen, højden. Det er foruroligende.
- Selv for en ridder. - For ikke at tale om slyngel som mig.
Det var ikke det, jeg mente.
Behmen, hvor mange skal dø, før vi når frem til Séverac?
- Ingen, hvis jeg kan bestemme det. - Og hvis du ikke kan, hvad så?
Tilgiv mig, hvis jeg tøver med, at lægge mit liv i dine hænder, -
- men jeg har en bedre løsning. Vi myrder tæven, her og nu.
Vi fortæller dem derhjemme, at hun forsøgte at flygte.
Hun ville gøre os fortræd, vi havde ikke noget valg.
Og hvem ville vide bedre?
Mig, for eksempel.
Hørte du det?
- Hvad er det? Hvad sker der? - Hør.
Stille.
Ulve.
Hvad skal vi gøre?
Dræb så mange I kan.
- Åh nej. - Hent hestene.
Jeg tager vognen.
Det er for sent. Vi kan ikke hjælpe ham.
- Behmen, hvad laver du? - Han gør, hvad der er ham naturligt -
- myrder de uskyldige. - Du kan ikke gøre det.
Træd til side. Der er allerede gået to liv tabt.
- Ingen sørger over det mere end mig. - Så gå væk ellers er pilen din.
Hvis vi giver os nu, døde de for ingenting.
Ikke alt ville være tabt. Fire liv vil blive skånet.
Hvad er fire liv, i forhold til de tusind der vil dø, hvis pesten ikke standses?
Måske er der ikke plads, til Gud i dit hjerte, Behmen -
- men i mit hjerte ved jeg, at han ikke ville svigte os.
I Guds navn.
Ingen har spildt mere blod, i Guds navn end jeg.
Den menneskekærlige Gud, lader mennesker dø.
Hvis du dræber hende, kan du ikke bebrejde Gud.
Kun dig selv.
Målet er i sigte. Se.
Séverac.
Vi er kommet langt, Behmen.
Krydset oceaner og ørkener, set ting, som kun få har set.
Når dette er overstået vil jeg gerne se den dal, hvor jeg blev født.
- Og dig? - Jeg længes ikke hjem.
Så kom med mig.
Så viser jeg dig mit hjem, hvor mine forfædre sad, og drikke øl -
- fortælle historier som kun få mænd, har levet længe nok til at fortælle.
Som endnu færre vil tro på.
I det mindste min ven, kender vi sandheden.
Vi kender den.
Er der nogen?
- Hvor er munkene? - På dette tidspunkt er de i kapellet.
Tilgiv os, at forstyrre dig, fader. Men vi kommer langvejs fra.
Det kan ikke passe.
Han ville ikke svigte os.
Gud ville ikke svigte os.
Vi må gå. Der er intet håb her.
- Kun pest. - Hvor skal vi tage hen?
Disse mænd var vores håb.
Vi er i Guds hænder nu. Bøn er vores eneste frelse.
Fader vor, du som er i himlene. Hellige vorde dit navn -
- komme dit rige. Ske din vilje som i himlen -
- således også på jorden. Giv os i dag vort daglige brød, -
- og forlad os vor skyld, som også vi forlader vores skyldnere -
- led os ikke ind i fristelse, ...men fri os fra det onde.
Solomon's nøgle. Papir-talende kardinaler.
På disse sider, er alle de ritualer og bønner -
- og magi brugt af hellige mænd gennem århundreder -
- til at forsvare sig mod de onde kræfter.
Kan du udføre disse ritualer?
Hvad har vi her?
Er dette den retfærdige rettergang, du lovede?
Du har selv beseglet din skæbne.
Lad dette blive hørt, af alle tilstedeværende og Gud selv.
At denne kvinde, er anklaget for heksekunst.
Hun har tilstået, at påkalde pest mod hele menneskeheden.
Jeg er smigret, men jeg må tilstå, jeg har bedraget dig.
Hvis du tror, at du kan redde dig selv ved at tale, så tror du forkert.
- Sig sandheden nu foran Gud. - Sandheden.
Du skal ikke belære mig om sandhed, din hykler.
I århundreder, har I brændt -
- hængt og korsfæstet, alle der stod jer i vejen.
Sandheden er, at jeg burde takke jer.
Kirken har sendt flere sjæle i fortabelse -
- end alle krige, sult og sygdomme til sammen.
- Det er en løgn, heks. - Debelzaq, ritualet.
Og du Behmen, det eneste du manglede var et barn at redde.
Nogen til at lette din ynkelige skyld.
Troede du virkelig, at det at redde en laset tøs ville ændre noget?
Hold nu op, Behmen. Dine synder er store.
Hvor mange uskyldige er faldet under din klinge?
De er gudløse mennesker -
- Vantro. De har syndet mod Gud, og hans enbårne søn, Jesus Kristus -
- de må straffes.
Hvordan kunne du vide det?
Dette er ikke en heks.
Eksorcisme.
Sig ikke de ord.
Vi skal bruge mere vievand.
Her.
Sig mig, Behmen.
Går vi derind for at besejre dæmonen?
Eller redde pigen?
Begge dele.
- Jeg har fundet mere vievand. - Du har gjort det godt.
- Du skal ikke længere, Kay. - Jeg forstår ikke.
Det er ikke din kamp.
Jeg svor en ed, at kæmpe for din sag.
Jeg fritager dig for din ed. Det er der ingen skam i.
Ære er ikke en ting, man kan fritages for eller glemme.
En ed, skal opfyldes.
- Ellers er det ikke en ed. - Selv hvis det koster dig dit liv?
Selv da.
Knæl, Kay.
Gentag efter mig. Giv mig mod, Herre.
- For jeg er din tjener. - For jeg er din tjener.
- Giv mig styrke i kamp. - Giv mig styrke i kamp.
- Så jeg kan knuse dine fjender. - Så jeg kan knuse dine fjender.
- Som støv i vinden. - Som støv i vinden.
Amen.
Rejs dig som ridder.
- Felson. - Hvad er der?
Jeg ved af mit hjerte, at jeg ikke har fortjent det her.
Det vil du.
Dæmonen kunne være undsluppet, på hvilket som helst tidspunkt.
- Hvorfor vente til vi kom til Severac? - Måske var det ikke målet at undslippe.
Den ønsker at være her.
Debelzaq du sagde, at Eckhart forsøgte at befri hende?
Jeg vil ikke være en del af det.
Den dræbte ham, og også Hagamar.
Han stod i vejen.
Dræb tæven, her og nu, så det er overstået.
Den ønskede at komme her, lige fra starten.
Jo før vi får hende til Séverac, jo bedre.
Han har ret, alt der er blevet gjort, har ført os hertil.
Herovre!
Hvorfor ville en døende munk, gøre dette mod sig selv?
Hvorfor ville han binde sig selv, til et skrivebord?
Det er et afsnit fra Solomons Bog.
Der er flere herovre.
Og flere.
De var ved at kopiere den.
For at sprede Solomons visdom, til alle verdenshjørner -
- at de fromme måske har et våben.
Den vil have bogen.
Det var derfor dæmonen narrede os, til at tro at pigen var en heks.
Den vidste, at en heks ville blive ført til dem, der har Solomons bog.
Du har set, hvad denne pest har gjort.
Hvis bogen falder i hænderne på dæmonen -
- står vi overfor et endeløst mørke.
Det er vores sidste forsvar.
Jeg burde takke jer alle.
I har ofret så meget, for at bringe mig her.
Og nu har I bragt mig bogen.
Stille.
Pas på!
- Hvor er de? - Hvem?
Munkene.
Du kan ødelægge det! Bliv ved med at læse.
Hovedet. Hug hovedet af.
De er ligesom kakerlakker.
Du har ingen idé om hvor den forbandede bog har tortureret mig i århundreder.
Jeg har ødelagt de andre. Dette er den sidste.
Det er dig, der betaler i aften, min ven.
Læs færdigt.
Hvad kan jeg gøre?
Sørg for, at hun er i sikkerhed.
Må Gud være med dig, Felson.
Det er underligt, at skylde så meget på én, som jeg aldrig har kendt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Sig hvad du føler i dit hjerte.
Mit navn er Anna.
Jeg skylder dig mit liv.
Må Gud bevare dig.
Vil du fortælle mig om dem?
Jeg vil kende dem.
Pesten forsvandt, og livet vendte tilbage til landet.
Mange siger, at pesten ikke var andet end en sygdom, der endelig gik over.
Ligesom en feber, der letter.
De kender ikke til det mørke, der næsten kom.
De ofre, der blev bragt. De helte, der gik fortabt.
Jeg vil fortælle deres historie. Jeg var der. Jeg ved det.
SLUT Danske tekster: SUBLiME