Nerad se probouzím naštvaný.
Tak se tak neprobouzej. Nemusíš.
Kdybys přestal být tak tvrdohlavý a dal tomuhle místu šanci...
Snažil jsem se, miláčku.
Víš, že už jsem jako venkovan žil.
Drželi mě v zajetí. Promiň, jestli mi to nepřipadá dost atraktivní.
Přijali nás tady.
Mohli bychom se tu usadit.
Jak to tady můžeš obhajovat...
Nic nás tu nečeká.
Tohle není život.
Ano, je to život.
Ale nebude, když se jim budeš snažit vzdorovat. Chápeš to?
Zabijou tě.
Samozřejmě. Protože jsou to zabijáci.
- Zabijou kohokoliv... - Kohokoli ne, Agree. Tebe.
Leonora mi řekla, že tě zabijou.
Vyhrožovala mi smrtí?
Pro ni jsi hrozba.
Způsob, jak mluvíš a myslíš...
Když si nenajdeš způsob, jak tu žít, když tě nepřesvědčím,
pak to udělá.
A tys mi to chtěla zatajit.
- Snažila jsem se tě ochránit. - Lhaním?
Nelhal jsi mi o tom, co se stalo těm důstojníkům?
Nemělo mě to ochránit?
Podívej, co s námi tohle místo udělalo.
To není tím místem.
Můžeme jeden druhému věřit.
Chci to zkusit. Zkusíš to taky?
Takže mi po pravdě řekni,
jestli tu dokážeš být šťastný.
Ty jsi tu šťastná?
Nejsem si jistá, jestli šťastná je to správné slovo.
Je to tak jiné než všechno, co jsem kdy poznala.
Ale je tu nějaká poctivost.
Necítím se tu jako rozmazlené zvířátko v kleci.
A...
Jako kdyby se ve mně
celý život...
chystal
tenhle křik.
A tady můžu křičet, když chci.
Tady můžu chtít různé věci.
Můžu si tu vybírat podle svého a nestydět se za to.
A co si vybereš?
Tebe.
Samozřejmě, že tebe.
Každý den si tu můžeš vybírat a já si vždycky vyberu tebe.
Chápeš?
Opravdu tomuhle místu věříš, že jo?
Já ti právě slíbil, že ti budu věřit
a bohužel držím slovo. Takže...
Takže ano.
Ano?
Ano. Přestanu s tím bojovat
a zkusím tady být šťastný
kvůli tobě.
Opravdu?
Hlasitěji. Nebo tě neuslyší.
- Ještě čaj, zlato? - Ne, děkuju, lásko.
Pro tebe, Kastore?
Vím, že mi dost trvalo začít chápat a účastnit se dění.
Chtěl jsem ti říct, že toho lituju.
To je celkem nečekaná změna postoje, soudruhu.
Čím to je?
Imogen je tu šťastná.
Nejsem až tak tvrdohlavý, abych tu taky nemohl být šťastný
kvůli ní.
Snažit se to vidět jako ona.
To rád slyším.
Není to hned,
i pro nás, co jsme za tohle místo bojovali.
Děje se tu něco mimořádného.
A rozhodl jsem se, že s tím přestanu bojovat.
Pojďte se mnou.
Pojďte.
Dnes je zvláštní den.
Výročí revoluce.
Bude se pít a tančit.
A myslím, že dnes je možná
vhodná chvíle, abych vám tohle dal.
Viděla jsem, jak to lidi čtou.
Tohle je ta revoluce.
Napsal to soudružka Leonora, když byla ve vězení.
Byla zločinec?
Jedině pokud je zločin být chudý.
Jako služebná jedla bez dovolení
zbytky z pánova stolu.
Za to dostala tři roky tvrdé práce.
V tom vězení jí zlomili srdce.
Ale pak ji jednoho dne nechali tahat kameny.
Mezi skalami uviděla záblesk něčeho zeleného.
Byl to jen plevel.
Ale byl živý a rostl.
Dalo jí to naději.
Ne, soudruhu, rozzuřilo ji to.
Že musí sahat po trávě, aby se dotkla něčeho živého.
Soudružka Leonora se toho dne rozhodla, že už nebude pracovat pro mocné,
ale pro chudé a bezmocné.
Proč by mělo tolik lidí trpět,
aby usnadnili život hrstce jiných?
Dokud všichni nebudou žít jako rovnocenní, nikdo nemůže být svobodný.
Je to mimořádná žena.
- Ano, dost inspirativní. - Ano.
Jakmile uviděla pravdu,
musela se o ni podělit.
A teď
ji já sdílím s vámi.
Děkujeme, soudruhu.
Měli bychom jít. Nechceme přijít pozdě do práce.
Nemusím vás doprovázet. Cestu znáte.
A později bude oslava, soudruzi.
Ano.
Rozhodně se zdá, že Kastor na to skočil.
Na chvíli jsem si myslel, že tě taky přesvědčil.
Byl to přesvědčivý příběh.
Čistá propaganda.
Je krásné si myslet, že svět může být jiný, než je.
Krásné,
ale nebezpečné.
Tady nikdy nebudeme v bezpečí.
Tak utečeme.
Jsme připraveni odejít. Dokážeš to?
Když to dokážu...
Budeš se domů vracet bohatý. Velmi bohatý.
Budeme týdny v podpalubí,
pod podlahou na dně lodi. Zvládne to tvá žena?
- Ano. - Protože jestli to nezvládne...
Zvládne to.
Během oslavy se vytraťte.
- Sejdeme se v docích. - Za denního světla?
Jedna loď odplouvá.
Při té blokádě nemusí další odplout celé týdny.
Tak to musí být dnes.
Pojď s námi, soudruhu.
Hned.
Tohle je pro tebe.
Mám pro tebe překvapení.
Co tady dělá?
Blábolí různý nesmysly.
Ale myslím, že má plán, pokud to můžete nazvat plánem.
Chce unést svou sestru.
- A zabít tě, samozřejmě. - Ne, to není pravda. Já...
Mám pro tebe informace.
Dorazil před několika dny se spoustou dětinských nápadů.
Msta a pistole. Naštěstí pro tebe jsme ho chytili.
Nemám čas ani trpělivost
převychovávat každého vyšinutého aristokrata, co potkám.
Někteří z nich stojí za tu práci.
Ale tohohle neznám dost dobře, abych to poznala.
Ty ano.
A věřím, že napáchal dost škody.
Takže to nechám na tvém úsudku.
Ne.
Moje sestra ti nikdy neodpustí.
Nezjistí to, pokud jí to neřekne.
Prosím, ne.
Prosím, Agree, prosím.
Prosím, ne.
Počkej.
Prosím. Věř mi.
Dej mu šanci, soudružko.
Když ji mám já, měli by ji dostat i ostatní.
Dobrá tedy.
Doufám, že se postaráš, aby se choval slušně.
Prosím?
Ušetřil jsi tomu muži život.
Teď jsi za něj zodpovědný.
Opravdu doufám, že tě nezklame.
Prosím, ne.
Unést mě?
To byl tvůj plán? Ezro, jsi naprostý idiot.
Chtěl jsi mě odvézt do područí?
- Já... - Asi sis myslel,
že bude Agreus jen přihlížet a nechá tě mě unést.
Nebo jsi ho chtěl zastřelit?
- Víš, že neumíš střílet. - Přísahal jsem, že udělám...
...co bude třeba.
Bylo nutné kazit mi štěstí.
Ty nechápeš, co je štěstí.
Měla jsem noční můry,
hrozné noční můry,
že si pro mě přijdeš.
A už jsi tady.
Je to jen trapné.
- Mám tě strašně rád... - To neznamená, že mě vlastníš.
Ne, snažil jsem se tě ochránit.
Před čím?
Před tebou samotnou.
Vidíš, je...
Je mou povinností jako hlavy rodiny chránit tvou čest.
Jsem tvůj bratr.
Kdo jiný tě ochrání před takovou katastrofální chybou?
Myslíš, že to z tebe dělá velkého, silného muže?
Ne.
Byl jsi marnivý a zlomyslný chlapeček. Vždycky.
A ty jsi pořád...
Víš, muž...
Muž chrání jméno rodu bez ohledu na to, co to stojí.
Je zřejmé, že jsi zapomněla, co je to být dáma.
Hrabeš se ve špíně s tímhle zvířetem.
Máš velké štěstí, že tu pistoli dali Agreovi, ne mně.
Já jsem...
Imogen.
Nebereme ho s sebou.
Myslím to vážně.
Nikdy si neodpustíš, že jsi ho tu nechala.
Nebo mně, že jsem tě nechal.
Kde je Imogen?
Co?
Co se mnou uděláš?
Dnes se chystáme odsud utéct.
Utéct?
- Jak? - Jdeš s námi, nebo ne?
Ano, samozřejmě.
Pak zůstaneš po mém boku
a budeš dělat přesně, co říkám.
Tohle si zapamatuj.
Vím, že miluješ svou sestru.
Takže jestli to posereš,
zabiju ji.
Dobře.
PŘED SEDMI LETY
PÁD TIRNANOCU
Vojáci Paktu.
Napočítal jsem šest.
Tím končím. Nemám munici.
- Zvládneš běžet? - Ne dost rychle.
Co to děláš?
- Budu tě krýt. - Nemůžeš.
- Přepadnou tě z boku. - Budu přímo za tebou.
Philo.
Utíkej!
Pomoz mi!
Ty nejsi člověk.
Napůl vílák.
Utíkej. Hned.
Tohle je zub Sparasů.
Ne, to není možné.
Tyhle příšery vymřely před staletími.
O těchto lesích se vždycky mluvilo.
Záloha Paktu tu do rána bude.
Ne když si to zkrátí přes údolí.
Poručíku,
- Měli bychom s nimi uzavřít spojenectví. - Se Sparasy?
Jestli jich je tu víc,
mohli by nás krýt při ústupu.
Proč si myslíte, že byste zvládl mluvit se Sparasem, seržante?
Zachránilo mu to život.
Zajímalo by mě proč. Nenávidí lidi.
Poručíku, musíme to přehodnotit.
- Proč? - Sparasové měli vyhynout.
Tohle údolí může být jediné, co po nich zbylo.
Děkuji, Gallowayi. To bude všechno.
Vrať se dolů do údolí.
Je třeba dojít do High Bresail, ale musíme zpomalit postup Paktu.
Potřebuju, abys je odřízl dřív, než sem dorazí.
Jak je mám odříznout?
Zápalné náboje, fosforové bomby.
Chci, abys vzal všechno, co máme, a zapálil to posraný údolí.
A co Sparasové, pane?
Vyhladili bychom je.
A když to neuděláme, mí muži budou mrtví.
To zahrnuje i tebe.
Chránit nějaká monstra není má starost,
protože právě teď jsme to jediné, co stojí mezi našimi koloniemi
a 10 000 nepřátelských vojáků.
Můžu mluvit upřímně, pane?
Ale rychle.
Chtěl bych podat námitku proti tomuto rozkazu.
Oficiálně.
Zaznamenáno.
Teď jděte a udělejte, co máte, seržante,
jinak bude v záznamech taky vaše ztráta hodnosti.
Je to jasné?
Je válka.
A jsou to jen stvůry.
Takže vydejte rozkaz.
Děla připravena, pane!
- Palte! - Palte!
Palte!
Ztrácíš čas.
Opravdu?
Monstrum pustí z mého vězení všechny stvůry,
zabije mi 17 mužů a podělanýho kancléře.
Říkáš, že s tím nemáš nic společného.
Jen jsi u toho náhodou byl v ukradené policejní uniformě.
Vím, jak to působí.
Ale nebyl jsem v tom namočený.
Nechte toho, Wrenbricku.
- Moje vězení, moje pravidla. - Nebude k ničemu, když nebude moct mluvit.
Bude mluvit. Takže...
- Kam to monstrum uteklo? - Zeptej se někoho, kdo to ví.
Říkal, že to neví.
A ty věříš něčemu, co tahle stvůra říká?
Tví policejní kámoši vědí o tvém angažmá ve válce, Philostrate?
Byl jsi tak trochu fanoušek Sparasů na Tirnanocu, ne?
Co to má být?
No tak, řekni jim to.
Jak ses pokoušel vzdorovat velícímu důstojníkovi.
Chtěl jsi riskovat lidské životy, abys zachránil stvůry.
Válka s tím nemá nic společného.
Taky jsi lhal armádě.
Není to tak?
Řekls jim, že jsi člověk.
A teď lžeš nám.
Nechte ho být!
Pro dnešní noc.
Nechte ho podusit.
Pusť se do toho.
Ale mají pravdu.
Lhali jsme
od začátku.
Zastavte, policie!
Sakra, to je ale zasraná díra.
Není tu.
Ta mrcha.
Pravděpodobně utekla zpátky do doupěte Black Raven.
Prohledáme to tady.
Prokažte milosrdenství! Milosrdenství!
Cítila jsem tě v hlavě.
Jak?
Když jsem se podívala na čepel nad sebou, věděla jsem to.
Tentokrát...
Tentokrát to byl konec.
Napij se.
No tak.
Jedna věc je vědět, co se stane
a druhá je to vidět.
Přesto tě to nutí přemýšlet o tom, co je opravdu důležité, že?
Každopádně...
Teď jsi v bezpečí, dokud tě nikdo neuvidí.
V bezpečí. V bezpečí v kleci.
Přesně tam, kde nás chtějí.
Lidé mají zbraně a vojáky, a my...
My máme leda hovno.
Dej mi to.
Díky.
Snažila jsem se vzpomenout, kdy jsem byla naposled šťastná.
Opravdu šťastná.
Bylo to ve starém dubu.
Pamatuješ? Ty a já?
To už je dávno.
Jako by to byl život někoho jiného.
Když začala válka, chtěla jsi, abych s tebou utekla, a to jsem měla.
Nikdy jsem neměla říkat, že jsi zbabělec.
Jsi ten nejstatečnější člověk, co znám.
Já bych taky pár věcí vzala zpět, kdybych mohla.
Brala jsem tě jako samozřejmost. Neměla jsem Phila nechat mezi nás vetřít.
Nedokážu popsat, jak je mi to líto.
Máme ho jak využít, ne?
Díky němu jsi celá.
Co tím myslíš?
Byl to Philo. To on tě osvobodil, ne?
Nebo ne?
Příště nás zabijou.
Bojí se. A taky že by měli.
Sparas je na útěku.
Teď je omlouváme, že?
I po tom výprasku.
Vypadám šíleně provinile.
Jak to mohlo vědět, že tu bude kancléř?
To musela být šťastná náhoda.
Pořád si hrajeme na detektiva, že?
Přišlo to pro vílí vězně.
- Proč? - Proč?
Proč?
Proč? Co je nám po tom?
Co je nám po tom?
Co je nám po tom? To je otázka.
Protože někdo zabíjí lidi.
Někdo zabíjí Sparasy, ne?
Zamordovaný přímo před námi.
Mohli jsme to zastavit.
Stačilo přiznat, že jsme víly.
Sparasy by to nezachránilo. Mě by to připravilo o život.
Ano, samozřejmě.
Abychom vypadali jako lidé,
je mnohem důležitější.
Musel jsem.
Nenávidí nás.
Ne!
- Musel jsem. - Ne! Ne!
- Nenávidí nás. - Ne!
My nenávidíme sami sebe.
S Philem jsem skončila. Kvůli němu mě zavřeli.
- Mohli mě zabít. - Věděl to a šel tě vysvobodit,
přestože věděl, že se už nemusí vrátit.
To je celý on.
Snaží se dělat hrdinu, aby se cítil líp.
- Zasranej Philo. - Ale aspoň je naživu.
Jeho Temný Asher se pořád ještě hýbe.
Tak co mám teď dělat? Vrátit se a přivést ho?
Teď se rozhodně nechceš přibližovat k Pevnosti zmaru.
Armáda je na každém rohu a hledá trestance na útěku.
- Co ten tady dělá? - Bydlím tu.
Je to dlouhá historie, ale počkej.
Jsem zmatená. Když to nebyl Philo, tak jak jsi utekla?
Tys to neslyšela?
Je toho plná ulice.
Čeho?
Byl to Sparas.
Sparas?
- Budu zvracet. - Proč? Co je ti?
Má vidění.
Vidí jeho očima.
Tvá vidění.
Přichází mě zabít.
Jdi do prdele.
Nevadí mi, kdo jsem.
Vážně? Po tom všem, co do nás kněz nahustil
o lidské čistotě.
A že je hřích být víla.
Těmhle sračkám jsem nikdy nevěřil.
Ale stejně jsme utekli a přidali se k armádě, že jo?
Dali se k policii, že jo?
Abychom pomohli...
Lidem, jako jsme my.
Abychom pomohli sami sobě.
Mezi odpůrci stvůr se mnohem lépe schovává,
- když máš uniformu. - Já už se neschovávám.
Pomáhat policii škodí vílám.
Schovávání.
Pomáhat policii škodí vílám.
Schovávání.
Škodí vílám.
Schovávání.
Pomáhat policii škodí vílám.
Proč by ti to chtělo ublížit?
Nevím proč. Jen vím, že chce.
Prostě utíkej. Utíkej jak o posranej život.
- A kam? - Kamkoli.
Kamkoli, jen ne sem.
Takhle funguje vidění.
Stane se to bez ohledu na to, co udělám.
To říká kdo? Nějaká mima?
Odkdy věříš něčemu, co říká mima?
Od té doby, co se má vidění začala naplňovat.
Zapomeň na mimy.
Dostanu tě odsud
dírou, co jsem udělala vyřízla v drátech.
Slyšela jsi Daria. Armáda sleduje oblohu.
Vyrazíme v noci, poletíme nízko.
„My“?
Ty a já.
Jdu s tebou.
Ty se mnou utečeš, zatímco je Philo uvězněný v Pevnosti zmaru?
Chci ti pomoct.
Potřebuješ pomoc. Prosím, nech mě ti pomoct.
Já...
Ne.
Ne?
- Ne. - Miluju tě.
Víš to.
Vím, že všem svým slibům věříš.
- Samozřejmě, že ano. - Ale nemůžu na tebe spoléhat.
Nemáš představu, čím jsem si prošla,
protože je vždycky něco nebo někdo důležitější než já.
Kecy. To jsou kecy.
Jsi v šoku.
Dnes jsi málem umřela.
Takže útěk se mnou ti teď přijde jako dobrý nápad.
Ale zítra objevíš další šlechetný skutek a pozítří další.
Rozmyslíš si to a já už to nechci znovu zažít. Nezvládnu to.
- Omlouvám se. Já jen... - Ne, já...
Vím, že to myslíš dobře.
Ale opakovaně jsi mi dala najevo, co je pro tebe důležité.
Já to nejsem.
Když jsem zjistil, že má být popraven státní úředník,
státní úředník, který pouze podporoval dobrou vůli mezi našimi národy,
nemohl jsem jen tak přihlížet.
Vaše vláda už přišla o příliš mnoho dobrých mužů.
Ano. Přijměte, prosím, mou upřímnou omluvu, pane Millworthy.
- Jste zproštěn všech obvinění. - Takže můžu jít?
Když už o tom mluvíme, doufali jsme,
že proběhne řádné vyšetřování
hrůzovlády šílence Jonaha.
Ale do té doby vás, pane, potřebujeme, upřímně řečeno.
Rádi bychom vás vyzvali, abyste se stal součástí prozatímní vlády, která...
Pánové, děkuji mnohokrát za vaši laskavou nabídku.
Ale pokud mě jeviště něco naučilo,
je to poznat, kdy mám odejít.
Načasování je všechno. Hodně štěstí vám všem.
Omlouvám se za vyrušení...
Pane Millworthy, vím, co to je obelhat smrt.
Drahý majore, jsem unavený. Nic, co řeknete, mě nepřesvědčí, abych zůstal.
Burgue je náš hlavní spojenec, ale jeho vláda je chaotická.
Ti pánové jsou hlupáci. Malicherní rivalové, co si jdou po krku.
Jste morálním vzorem v zmijím doupěti.
Máte hlavu na správném místě.
Rád bych si ji tam ponechal.
Nikdo vás nebude vinit, že jste odešel,
obzvlášť s těmi řečmi o odvetě.
- Odvetě? - Za vraždu kancléře.
Vílí lid z Row ukrývá teroristy.
Bude to mít následky.
- Předpokládal jsem, že jste to slyšel. - Ne. Neslyšel.
Bývalá menšina vašich občanů
požadujících válku proti vílám
se, zdá se, stala většinou.
- No, já... - Slyšel jsem,
že Carnival Row bude možná srovnaná se zemí.
Zničená.
Ne, určitě ne.
Moje vláda si sice nebere servítky,
ale v jedné občanské válce už jsme.
Byli bychom radši, kdyby náš hlavní spojenec nebyl zavřený v kobce.
Chápete, co se stane, pane Millworthy,
když slušní lidé přihlížejí a nic nedělají.
Ano.
Tohle chápu.
Dejte si.
To je ale načasování.
Vím, že jste přišel pro Vignette.
Že se Sparasy nemáte nic společného.
I seržant to vidí.
Jak to víte?
Ti muži, co jste přepadl kvůli uniformám.
Šipky máčené v Lixeru.
Nechtěl jste vidět, jak ubližují spolubojovníkům.
Nedává smysl, že byste se účastnil masakru.
Řekněte to hlídači.
Seržant to vyřídí bez něj.
Potřebujeme vaši pomoc, abychom to chytili.
I kdybych chtěl,
mění podobu. Může to být kdokoli.
Ale ty vraždy...
Nejsou spojené. Není se čeho chytit.
Se vší úctou, inspektore,
myslím, že se mýlíte.
Přemýšlejte o tom. Tělo zavražděného poručíka
byl zanecháno tak, aby ukazovalo prstem na víly.
Dva Černí Havrani byli zanecháni tak,
aby nás to zavedlo zpět do Burgueu.
Včera večer byl zavražděn kancléř, který nenávidí víly,
rozzlobený vílí vězeň uprchl, aby způsobil zmatek.
Každá vražda je naplánovaná tak, aby vyvolala svár mezi lidmi a vílami.
Viděl jsem, jak Sparasové hoří zaživa
ve válce, ve které lidi
rozčtvrtí svou vlast a mají z těch kousků výdělek.
Není překvapivé, že nás chtějí zabít.
Nemluvte tak nahlas. To monstrum zabilo kancléře.
On je to monstrum.
On a lidé jemu podobní,
kteří utlačují víly.
Jako já.
Proč tohle říkáte?
Udělejte nám laskavost.
Jděte do prdele.
Stráže!
Díky.
Chceš něco říct?
Jen přemýšlím, co na tobě lidi vidí.
- Kdo? - Všichni, na kterých mi záleží.
Myslíš Phila,
pokud jste se nespřátelili s Tourmaline.
Je na mě hodná. Moc lidí na mě není hodných.
Zajímalo by mě proč.
Zničila jsi Philovi život.
Všechno kvůli tobě zahodil.
Chystáš se zničit i její?
Nevím.
Je to mezi námi.
Jo.
Máš pravdu.
Promiň.
Chutná ti?
Vždycky mi od Tourmaline chutnalo.
Mimo jiné, samozřejmě.
Vařil jsem to já.
Chutná ti vlkodlak?
Uklidni se.
To je vtip.
Musí odejít, Darie.
Jestli ti na ní opravdu záleží, pomoz mi.
Máme návštěvu.
Přišli jste si pro nášup, jo?
Nejsme tu kvůli tobě, vlkodlaku.
Kaine.
Vini.
Díkybohu. Přišli jsme tě zachránit.
- Pitomče. - Ty vypadáš.
Jak jste se dostali ven?
Stráže nás už měli, ale začali bojovat s ostatními vězni,
tak jsem využil příležitosti.
- Ale Philo... - Philo neumí létat.
- Takže jste ho tam museli nechat? - Tragédie.
- Je mi to líto. - Policie!
Do prdele!
Kurva!
Vini, všechno se změnilo.
Ti vězni, co se dostali ven, nebyli nečinní.
Máme plány, Vini, velké plány.
Tady ne.
Ten chlap nás může slyšet. A není sám.
Přesuneme úkryt. No tak.
- Já... - Co se děje?
Myslím, že jsem skončila.
Co to má kurva znamenat?
S tím bojem, s tím vším... už nemůžu.
- Zbláznila se. - Vini.
Na tuhle chvíli jsme čekali.
- Chystáme se strhnout ten drát. - Dobře.
Opravdu doufám, že se vám to podaří. Já jen...
- Budete to muset zvládnout beze mě. - Proč?
- Máš něco důležitějšího na práci? - Někomu jsem něco slíbila.
Vini, jsi z nás nejlepší.
Musíš být součástí toho, co se chystá.
Končím. Je mi to líto.
Jo, nám taky.
Je to pravda?
Ty jsi je poslal pryč?
Na tobě mi opravdu záleží.
Můžeme tě odsud dostat?
Prosím?
- Ano? - Ano.
- Dobře. - Jo!
Postav se.
Jdete mě zas mlátit?
Rycrofte Philostrate,
budete převeden zpět do policejní vazby pod podmínkou,
že nám pomůžete chytit tu stvůru.
Nebo tu můžete zůstat a hnít.
Stvůří monstrum.
Lžete jim.
Řekněte jim, cokoli chtějí slyšet.
Jen nás odsud kurva dostaň.
Jak ses rozhodl, Philostrate?
Dobře.
Pomůžu vám.
Překlad titulků: Klára Lancová
Kreativní dohled Kateřina Hámová