Carnival Row - 1x01
MNOGO STOLJEĆA JE ZEMLJA VILA BILO MJESTO MITOVA I LEGENDI,
SVE DOK NISU DOŠLI LJUDI DA RATUJU ZA NJENA BOGATSTVA.
PRIJE SEDAM GODINA, OVAJ VELIKI RAT SE ZAVRŠIO POVLAČENJEM REPUBLIKE BURGUE,
OSTAVLJAJUĆI VILE U ČELIČNOJ ŠACI NJIHOVIH NEPRIJATELJA, PAKTA.
SAD JE ZEMLJA VILA PAKAO IZ KOJEG SAMO ŽELE POBJEĆI.
Trčite! Trčite!
ANOUN - TERITORIJ OKUPIRAN OD PAKTA TIRNANOC
Brže!
Hajde, trčite!
Ustrijelite je, budale! Sada!
Hej, već sam ti rekao. Dobit ćeš svoj dio kad ja dobijem svoj.
Sad odleti. -Ne. Ovaj put idem s vama.
Hoćeš vraga. Trebamo te ovdje. Ti si nam zadnja grabljivica.
Završila sam s tim. Nađite si drugu vilu da vam prikuplja putnike.
Idem u Burgue. -Znaš kakav je dogovor. Osim ako ne možeš platiti,
bolje da odneseš svoje mršavo dupe na obalu.
S dužnim poštovanjem, kapetane, ne odlazim.
Odjebi s mog broda prije nego te izbacim. -Pokušajte.
Došla sam s te litice na koju se vaši ljudi ne usuđuju ni stupiti,
a rješavala sam situacije teže od onih s kojim se vi sad suočavate.
To je obalna baterija!
Zajebi to. Zatvorite je. Idemo odavde ljudi.
Hajde!
Hvala.
Oprostite.
Oprostite, gospođice.
Želim vam zahvaliti. Za ono što ste učinili.
Ljudi kažu da ste vi organizirali putovanje.
Molim vas da mi ne zahvaljujete. Ipak morate platiti.
Ili raditi da bi platili putovanje do Burgue. Nisam ništa posebno učinila.
Za nas je to sve. Dali ste nam mogućnost za bolji život.
Nadam se.
Je li to vojnik iz Burquea?
Da. Upoznala sam ga u ratu. -Vas dvoje ste bili...
Nije to ništa sramotno.
Jednom sam imala rendes sa strijelcem iz Burquea.
Uglavnom iz znatiželje, ali je bio prilično zgodan.
Za mene je bio malo više od toga. -Zbog toga ideš u Burgue?
Da budeš s njim?
Ne. Umro je.
U zadnjem napredovanju Pakta.
Žao mi je.
Hej! Upomoć!
Zašto se toliko žuriš, dušo? Dođi do mene.
Vidiš, ne možeš prodavati ovo smeće od Spodoba van Rowa. Ne bez dozvole.
Slučajno, danas imaš sreće, jer ti mi možemo prodati jednu.
Trebam razgovarati s ocem. -Nije ovdje, zar ne?
Nekad je bio vrhunski doktor u svojoj zemlji.
Stvarno? A sada prodaje to sranje.
U redu, hajde dolazi. Odnesi ovo sranje.
Ovdje više ne možeš držati svoju tezgu...
Hoćeš to podignuti? -Što si rekao?
Thatch, ne, nemoj. Thatch. -Ne, u redu je.
Jer mi se čini da trebaš lekciju iz građanskog odgoja.
Ne preporučujem ti da to učiniš. -Ili što?
Možda želiš promijeniti hlače.
Ne, ostani dole. Prestani! Oprostite, inspektore. Tek je došao.
Jesi li sišao s uma? Znaš tko je on? -Hvala inspektore.
Kako ti je otac? -Dobro. Kako to da ste jutros u Rowu?
Slučaj.
Sinoć se probudila. -Je li prisebna. Govori?
Da. Zahvaljujući Titaniji.
Magrite, draga, ovo je inspektor Philostrate. -Možete me zvati Philo.
Vi ste policajac? -Da. Zadužen sam da pronađem odgovornu osobu za napade.
Unseelie Jack. -Da, tako ga zovu.
Hoćete reći da ga mi Spodobe tako zovemo.
Jack ne bi nikad napao nekog vaše vrste.
Možeš razgovarati s njim, Mags. On je jedan od dobrih.
Razgovarao sam s drugima.
Barem s onima koji mogu govoriti. Bojim se da nisam puno saznao.
Nadam se da mi možete reći više. Pomozite da tog čovjeka,
ako ga se tako može definirati, privedem pravdi.
Mogu dobiti čaj? -Naravno.
Iz Anouna ste. I ja sam proveo neko vrijeme u planinama Tirnanesea
tijekom rata. Bio sam raspoređen u Mimaseriju.
Jedno od najljepših mjesta koje sam ikad vidio.
S nekim od najhrabrijih ljudi koje sam ikad upoznao.
Ponekad mi se čini da sam tamo ostavio svoje srce.
I ja.
Mrzim što tražim da to ponovo proživite. Znam da je bolno.
Ali taj čovjek je još slobodan i lovi nevine Vile.
Napada svaka tri tjedna. Prošlo je tri tjedna od napada na vas.
Ponovit će to. Moramo ga zaustaviti. Trebam vašu pomoć.
Molim vas.
Čula sam ga prije nego sam ga vidjela.
Nazvao me vilinskom kurvom.
Rekao je da osjeća miris na meni. Miris tame.
Sjećate li se kako je izgledao? -Obrijana glava,
osim dlaka po strani lica. -Zulufi.
Imao je tetovažu na podlaktici. -Kakvu?
Zmija, čini mi se.
Još nešto? Čak i najmanji detalj može dovesti do njegovog uhićenja.
Nosio je uniformu.
Uniformu? Kakvu vrstu uniforme? Policijska?
Vojnu? Znate li? -Nisam ovdje dugo.
Ne.
Naravno.
Hvala. Bili ste od velike pomoći, vrlo hrabri.
Vidi se da ste iz planina.
Gospodine Philo.
Vidi se da ste dobar čovjek. Nadam se da ćete pronaći
ono što ste tamo izgubili.
Želim to i vama.
Pažljivo, Franny! Ne tako blizu. -Peter!
Čuo si dadilju. Odmah se vrati.
Pusti je nek priča, stara glupa koza.
U ime Martyra, gledaj! -Olupina broda!
Trčite nazad!
Zovite policiju. Brzo!
Spodobe preplavljuju naš grad.
BALEFIRE VIJEĆNICA REPUBLIKA BURGUE
Mijenjaju strukturu našeg društva. I to ne na bolje.
Donose poroke, promiskuitet, ovisnost o lixeru,
štovanje čudnih bogova. -Tako je. -Slažem se.
Naše ulice više nisu sigurne.
Cijele četvrti su postale nepristupačne pristojnim građanima.
Ljudi se obraćaju Kancelaru za pomoć. Umjesto toga, što dobiju?
Većinu koja je sretna da ne radi ništa!
Izgleda da je dobri Proctor Longerbane
zaboravio zašto je vilinski svijet
bio prisiljen da napusti njihovu zemlju. -Tako je. -Tako je.
Jer je stranka koju on vodi
izabrala da dozvoli da Tirnanoc padne u ruke Pakta!
Ne zaboravimo čija nas je stranka uvukla
u ovu nesretnu avanturu stvaranja imperije.
To je bio rat u kome smo mogli pobijediti. Da! -Da!
To je bio rat u kome smo trebali pobijediti!
Pogledajte kako izbjegava aktualnu temu. Građani Burgueua ne mogu
naći pošten posao jer Spodobe rade za crkavicu!
Ako Proctor Longerbane želi poslati vilinska stvorenja
tamo odakle su došli, pustimo da prikupi većinu glasova.
Donošenje zakona odgovornost je ovog prestižnog vijeća.
Moja dužnost je samo osigurati njihovo primjenjivanje.
Osim onog koji zabranjuje odnose s prostitutkama Vilama.
Kakva drskost! Klevetati čast moje obitelji! -Klevetati? Kako?
Njegove uvrede ne znače ništa.
Prezime Breakspear je besprijekorno.
Bez obzira na to, ne razumijem kako možeš tolerirati takvu drskost
ako ti imaš većinu. -Da, ali jako malu.
Najmanji pogrešan korak me može koštati mjesta Kancelara.
Jonah!
Dobro jutro, oče.
Zdravo, majko.
Besprijekorno. Kako da ne.
Gdje si bio?
Vani s prijateljima.
Cijelu noć? -Tako izgleda.
Nadam se ne u Carnival Rowu? -Naravno da ne.
Ne, bila si prilično jasna u vezi granica mojih izlazaka.
Ti si sin Kancelara, Jonah.
Ne možeš dati motiv neprijateljima tvog oca da ga oklevetaju.
Ne brini, prije bih umro nego postao sramota mom voljenom ocu.
Tvoja budućnost me zabrinjava, Jonah. -Ne brini.
Moja budućnost je blistava koliko se može vidjeti.
Građani Burguea! Vaš grad je pod opsadom!
Ali niste sami! Neka se čuje vaš glas!
OLUJA POTOPILA BROD S IZBJEGLICAMA STOTINJAK MRTVIH!
Onda, jesi li ga ulovio? -Tourmaline.
Prošla su tri tjedna od zadnje. Očekujem da noćas opet napadne, zar ne?
I meni je drago te vidjeti. -Samo se pitam da li bih trebala
završiti moje poslove prije zalaska sunca.
Već bih ga uhvatio da je više žrtava surađivalo.
Da, pa tip koji se pojavi na vratima sa značkom
ne donosi utjehu tamo odakle mi dolazimo. Što je?
Priznajem da policajci nisu sveci, ali ni okrutni kao oni iz Pakta.
Da, ali prepustili ste nas njima, kao što ste nas sada Jacku.
Tako ljudi govore. -Dobro. Koliko je loše?
Trebam li se bojati nemira? -Ima napetosti.
Rasist naoružan čekićem nas napada gdje stigne, a ne vidimo
da se jako brinete oko toga. -Tražiš nevolje?
Da, više nisi u Zemlji ovaca, jebeni konju.
Ovaj grad pripada nama. Bolje da to zapamtite!
U svakom slučaju, u vezi Jacka, mogu ti reći gdje bih ga ja tražila.
Evo zbog čega si ovdje. -Zadnja žrtva je rekla da ima zulufe.
Napredak. -Jesi li vidjela ovo? -Još jedan brodolom.
Dolazio je iz Anouna. -Je li bilo preživjelih? -Kad ih je bilo?
Pronađena je na obali blizu Cape Tairna.
Baš ono što treba ovom prokletom gradu, još jednu vilu za hraniti.
Hej, probudi se. Ime?
Ime. -Vignette. Vignette Stonemoss.
Ne tvoje, glupačo, od broda koji je potonuo. -Čini mi se Oslobođenje.
Da, a gdje si se ukrcala? -Blizu Anouna. Uz obalu.
Lukavi su ti krijumčari, Spodobe. Plove uz obalu dalje od topova Pakta, zar ne?
Ali nedovoljno lukavi da izbjegnu iznenadne zimske bure.
Što se dogodilo ostalima? -Svi mrtvi osim tebe, draga.
Nisu nas pustili da izađemo iz skladišta,
kad je brod počeo da se puni vodom.
Da su vas pustili da izađete i odletite na obalu,
ne biste im ništa vrijedili, zar ne?
S kim si potpisala ugovor? -Ne znam.
Ali im dugujem dvije godine rada za prijevoz.
U redu. Stavite je u ćeliju i otkrijte kome je pripadao brod
i osiguraj da ode tamo gdje pripada. -Evo. -Ovuda. hajde.
Tko zna tko je on. To je najbolja kuća u Crossingu.
Mora da je vrlo bogat. -Bez sumnje.
Poslao je svog advokata na aukciju i kupio je bez da ju je pogledao.
Kupio na neviđeno? Pa, mora da je doista vrlo bogat.
Očekuješ nekog, draga sestro? -Ne.
Da? Mogu vam pomoći? -Tražim gospodina Ezru Spurnrosea.
U redu je, Afissa.
Ja sam Ezra Spurnrose.
Vi ste vlasnik jedrenjaka Oslobođenje?
O čemu se radi?
Izgubljen u moru. -Svakako, g. Spurnrose, jeste li bili svjesni rizika?
Očito ne. Bojim se da sam u ovaj pothvat,
uložio značajan dio moje obiteljske baštine.
Bio sam kontaktiran radi kupnje i obnove
putničkog broda Oslobođenje u zamjenu za dio profita
dovođenja ovih očajnih bijednika na našu obalu. Što nije nezakonito.
Zar ne? -Ne. Ali bi trebalo biti, ako mene pitate.
Imamo više nego dovoljno ovih Spodoba ovdje, hvala.
Sad, što se tiče raspolaganja ove vile,
obavezala se za cijenu prijevoza brodom za 50 forinti.
Možete prodati taj ugovor nekom drugom,
ili je možete zadržati kao sluškinju. Vaš izbor.
Osobna sluškinja? Ezra, nisam imala nijednu otkako je umro naš jadni otac.
Pa, vrijeme je da popravimo ovu nepodnošljivu situaciju.
Hvala. I žao mi je. -Zbog čega draga? -Jer sam sumnjala
u tvoje tajanstvene poduzetničke inicijative.
Očito si vrlo sposoban u poslovima.
Kako se zoveš, djevojko? -Vignette. -Pa, pođi sa mnom.
Hajde da te očistimo. Mislim da bi negdje trebala biti
uniforma prijašnje djevojke.
Bit ćeš slobodna na labud-dan.
Molim te, tada rješavaj svoje osobne stvari, a ne u toku tjedna. -Oprostite.
Prijašnja djevojka... Dodaj mlijeko.
Naša prijašnja djevojka je imala pravu povorku rodbine
koja se ovdje odvijala. To je dovoljno.
U sve sate dana i noći. Bilo je užasno neugodno.
Ne brinite, gospođice. Ja nemam rodbine.
Još su svi u Tirnanocu? -Svi su mrtvi.
Pa, naravno, smatram užasnim što je Burgue napustio Tirnanoc
zvjerstvima Pakta. Primiti u kuću nesretnicu poput tebe
je najmanje što možemo učiniti. Trebaš očistiti nokte
prije nego mi ponovno serviraš čaj. -Da, gospođice.
Ne iznenađuje me da ti stoji tako dobro.
Vi vile ste sve vitke i šupljih kostiju.
Ipak, ne vjerujem da ova pletenica... -Ne dirajte.
Oprostite gospođice. Molim da mi oprostite. Samo...
Nije mi puno toga ostalo. Moje pletenice me identificiraju.
Kako neobično.
Podsjećaju me na nekoga koga sam izgubila.
Stvarno se nadam da nam nećeš praviti probleme.
Možeš ići.
Ovo je naš grad! Pripada građanima Burguea!
Dovoljno je pogledati u kakav su bezbožni pakao ove odvratne zvijeri
pretvorile njihove jebene zemlje, da bi shvatili što je na kocki!
Ako Absalom Breakspear ne može zaustaviti plimu Spodoba
koji preplavljuju naše obale, neka se makne i pusti čovjeka koji će to moći:
Ritter Longerbane! Longerbane! -Longerbane! Ritter Longerbane!
Ritter Longerbane!
Pa, to je prava sramota, to je ono što je.
Nekad su to bile ugledne četvrti. -Naredniče.
Naredniče, koji kurac radiš ovdje? -Pa, koliko znam, nije nezakonito
susreti se s ljudima koji slično misle.
Čak ni s tipovima koji bi rado čekićem razbili neku vilinsku lubanju?
Još uvijek tražite tog tipa? Koliko dugo ćete još nastaviti?
Dok ga ne pronađem, a pronaći ću ga.
Da, ali ne između ove fine gospode.
Ne znam. Vjerujem da bi mogao biti blizu. Vrlo blizu.
Što želite reći? -Zadnja Jackova žrtva je rekla
da bi to mogao biti jedan od vas sa zulufima. Ćelav.
Koji nosi uniformu, naredniče. -Pa, te jebene spodobe
će reći bilo što da privuku pažnju, zar ne, dečki? -Tako je.
Tako je. -Baš tako. -Onda ti neće smetati da mi pokažeš ruku, zar ne?
Ne moram vam pokazivati ni jednu jebenu stvar.
Slušajte, zakleo sam se da ću štititi ljude ovog grada
upravo kao i vi. -Da li vi i ostali kao vi
svrstavate i Vile među njih? -Zašto vam je toliko stalo?
Zašto osjećate toliku naklonost prema njima?
Jer sam za vrijeme rata služio s njima.
Riskirali su svoje živote koliko i mi, a nisam siguran da mi se sviđa način
na koji im se grad odužuje. -Tako je. Rat.
Da, čuo sam da se tamo svašta događalo. -Čuli ste, zar ne?
Ne krivim mladića koji popusti pred divljakinjama.
Bez pravih žena okolo, okružen ubogim beskućnicama
spremnih da rašire noge za sjajni novčić iz Burguea. Nije tako teško.
Samo zatvoriš oči i pomisliš na svoju dragu kod kuće.
Čuo sam da je to kao da zabiješ kurac u kantu tvorove masti.
Je li to istina?
Ako ustaneš, zažalit ćeš.
Hej! Nemoj misliti da neću napraviti jebenu prijavu za ovo.
Učini to. Jedva čekam da kažem gdje sam te našao.
SOBE ZA IZNAJMLJIVANJE
Dobra večer. -Dobra večer.
Gospođo Fyfe. -Gospodine Philostrate. Držala sam tanjur na toplom.
Vrlo sam zahvalan.
I trebao bi biti. Večera se servira između 18:00 i 19:00.
Kućno pravilo. -Hajde, g. Bagstock,
20 minuta milosti je najmanje što možemo dati g. Philostrateu,
jer je toliko predan da naše ulice budu sigurne.
To je favoriziranje. Nemojte misliti da nisam primijetio.
Mislim da mi nikad nisi rekao kako ti se to dogodilo.
Siguran sam da jesam.
To je ratna rana. -Da, ali nikad mi nisi rekao kako se dogodila.
Ne vjerujem da želiš saznati više od toga. -Zašto ne?
Jer se nisu svi vratili, pretpostavljam. -Misliš na mog muža?
Prošlo je sedam godina. I više.
Ponekad stare rane najviše bole. -Ja sam se pomirila s mojim bolom.
Tvoja bol me zanima.
Bio je rat i bilo je teško i... Učinio sam stvari zbog kojih žalim.
Sigurna sam da to nije sve. -Što ako je?
Zašto si tako sigurna da postoji priča vrijedna slušanja?
Jer si čovjek kojeg vrijedi poznavati. A muškarac kao ti je sačinjen od priča.
Ispričaj mi jednu.
Drugi put. Kasno je.
Dobro.
Da. Bolje da idem.
Laku noć, g. Philostrate.
Laku noć, gđo Fyfe.
Je li ovo stvarno potrebno? -Pa, ne možemo riskirati da nam odletiš
usred dana, zar ne? Čipku gore.
U svoje slobodno vrijeme možeš ići gdje god hoćeš,
ali uvijek moraš imati na umu da predstavljaš ovu kuću.
Usput, pretpostavljam da ne znate za vlak
koji vodi do hotela Tetterby, zar ne? -Kako poznaješ to mjesto?
Jedna moja prijateljica je davno došla u Burgue.
Čula sam da možda stanuje tamo.
Tetterby je kuća na lošem glasu, djevojko. U Carnival Rowu.
Onda mora da sam pogriješila. -Nadam se. Sad slušaj djevojko,
držat ću te na oku.
Imam pun stomak i krov nad glavom zahvaljujući ovoj obitelji
i ovom gradu, što nije malo. Zato pazi što radiš.
Vignette?
Jesi li skoro gotova ovdje? -Da, gospođo.
Trebaš nešto obaviti za mene. Mogu računati na tvoju diskreciju?
Da gospođo.
Trebaš otići u Row i napuniti ovo.
Tamphusovo ulje? -S korijenom od Caldera i samo Martyr zna što još.
Kap iza svakog uha i muškarci primijete ono što bi im inače promaklo.
Možda sam neugledna, ali sam barem svjesna toga.
Vrlo je skupo, da.
Moj brat ne bi nikad odobrio takav trošak.
Ali s druge strane, ne puni on 23 godine
bez adekvatne ponude za brak, zar ne? Bježi sad.
Glasine su da se naš novi susjed danas useljava
i mogu se kladiti da je Louisa Pembroke već uzela
novu haljinu s kojom će paradirati ispred njega.
Hajde, brže.
Našla sam ih na obali. U dobrom su stanju, barem forintu svaka.
Dvije forinte za obje, uzmite ili ostavite.
Oprostite, gospođice. -Oprostite, gospođo.
Tourmaline!
Vini!
Kako si me našla? -Platila sam jednom mornaru da te pronađe.
Potrošila sam sav svoj novac da bih saznala da mi je prijateljica kurva.
Svi radimo ono što moramo. -Kaže ona koja je provodila dane
pomažući izbjeglicama da pobjegnu od Pakta. -Možda si mislila
prodavala izbjeglice u ropstvo. Molim te, to nije bilo herojstvo.
To je bio posao. Bila sam plaćena, kao i ti. -Da, ali nisi to radila zbog toga.
Ne? A zašto sam to radila? -Jer su ti ljudi trebali pomoć,
a ti si im tu pomoć mogla dati.
Poznajem te dovoljno dugo da znam da se nikad ne predaješ. -Pa ipak, evo me tu.
Stvari idu loše, zar ne? Nikad ne bih pomislila da ćeš napustiti Tirnanoc.
Nije mi bila namjera.
Čula sam za grupu koja se skriva u šumi, čekajući da pobjegnu brodom.
Saznala sam da su pobjegle iz nekakvog logora.
Same žene i djevojke.
Djevojčice.
Pakt ih je lovio i ja sam im pokušala pomoći, ali...
Sve su ih ubili.
Nijedna nije preživjela.
Brigada, bilo ih je puno i...
Znala sam da se ne bih uspjela vratiti, pa sam otišla na brod.
Njihov brod. Onaj koji sam sredila za njih
i koji one nisu nikad vidjele.
Ali sad si ovdje.
Je li to pletenica udovice?
Bože, ti ne znaš, zar ne? -Što to?
Vignette...
Philo je živ.
A ti misliš da je narednik Dombey taj...
Kako ga zovu? -Unseelie Jack. -Unseelie?
Na njihovom jeziku to znači Pun mržnje. Ne mogu isključiti Dombeya, gospodine.
I to nema nikakve veze s tvojom odbojnošću
prema narednikovim političkim idejama?
Samo ako su usklađene s politikom Unseelie Jacka.
Štoviše, on odgovara opisu koju je napravila posljednja žrtva,
uz činjenicu da nosi uniformu.
Čak i tako, ne možeš samo tako napadati kolege.
Ljudi u ovoj zgradi ti nisu neprijatelji.
Nisam tu da određujem tko su mi neprijatelji. Isto kao ni oni.
Pravda je pravda. -Kad si zadnji put imao slobodni dan?
Ne trebam slobodni dan. -Čemu žurba oko ovog? Čemu ova jebena žurba?
Gospodine, taj luđak napada svaka tri tjedna. Sad...
Stalno imamo mrtve ovisnike o lixeru, ili pobačenog mješanca ili Crnu Vranu
koji je proboden u obračunu noževima. Row je gadno mjesto.
Oni nisu kriminalci ili koljači. Zadnja žrtva je bila sluškinja.
Ona prije toga ribar. -Pa, ne možeš ih sve spasiti, Philo.
Prokletstvo, mogu spasiti jednu! Dajte da pratimo Dombeya.
Apsolutno ne. Ako želiš da stavim pod nadzor jednog od naših,
bolje da dođeš s nečim boljim od jebene slutnje.
Više je od slutnje. -Philo, idi kući! Odmori se malo.
Vrati se sutra svjež. -Gospodine, ja... -Philo! To nije bila molba.
Hej, što je rekao? -Želi da ostavim Dombeya na miru.
Rekao je da sam to učinio osobnim. Što imaš ovdje?
Crtač se vratio s razgovora sa žrtvom. -Dobro.
Mislim da je najbolje da to zadržimo za sebe. -Hej, Cuppins.
Sad vodimo i pomorsku akademiju? Jebeni Basilisk je u luci. -Basilisk?
Oklopnjača. Dalekometna. Tjednima ih drže u toj konzervi
dok ne postanu poluludi, a onda ih vrate kući da se ispušu.
Zvuči kao prokleta noćna mora. -Svakako.
Meni. Svaka tri tjedna. -Miči se.
Svaka tri tjedna?
Jack ne nosi policijsku uniformu. On je jebeni mornar.
Trebala sam prije shvatiti. Bila si u pravu. Ovi iz Burguea su svi isti.
Dođu s obećanjima, sve nam uzmu
i kad ne ostane ništa za uzeti, onda odu.
Uvijek ista priča. Priča cijele naše proklete zemlje.
Onda idemo dalje. Živimo novu priču. Ljepšu. -Ne.
Ne. Još ne.
Vignette, slušaj.
Smiri se. Čekaj trenutak i saslušaj me. -Nisam završila s njim.
Mora znati što mi je učinio. Gledat će me u oči i shvatiti.
Sranje.
Kočija. Vrlo lijepa.
To je on. Mora biti on. -Je li sve u redu? -Naš novi susjed.
Želimo li da mu prvi damo dobrodošlicu? -Imogen!
Što je? To je prijateljska gesta.
Nije prikladno. -Ne budi tako staromodan.
Ovo je sedmo stoljeće.
Imogen. -Znači i ti dolaziš?
Pa, netko te treba spriječiti da ne napraviš spektakl.
Mogu vam pomoći? -Dobar dan, gospodine. Je li gospodar kod kuće?
Koga da najavim? -Ezra...
Ezra Spurnrose sa sestrom. Susjedi smo i došli smo izraziti dobrodošlicu.
Uvedi ih, Fergus.
Hvala.
Spurnrose.
Čuo sam da je vaš otac bio najbolji urar u Burgueu.
Volimo misliti da je tako.
Je li gospodar kuće slobodan? -Ja sam ovdje gospodar.
Nisam joj trebala reći. -Preživjela je sedam godina u Tirnanocu
pod okupacijom Pakta. Sigurna sam da može preživjeti jednu noć u Burgueu.
Da i ja sam sigurna. Ali nisam sigurna za tipa na kojeg je ljuta.
Ovo je opet onaj klinac, zar ne? -Drugi put ovog tjedna.
Kancelarov sin koji drsko prelazi prag vilinskog bordela
kao da nije čuo za nevolje. -Propala mi je noć.
Dobro, nudim se da te zamijenim. -Stvarno? Sigurna si? -Da, da.
Da, zašto ne? Dobro će mi doći da mi odvrati misli.
Jonah.
Dobrodošli natrag, gospodine. -Zdravo, Moira, draga.
Za kakvo si društvo večeras raspoložen?
Fleury.
Moram pišati.
Jesi li imao sreće u luci? -Pokazao sam skicu noštromu.
Ako ga je i prepoznao, nije to pokazao. -Toga sam se bojao.
Što onda radimo ovdje? -Kao što se kaže,
ako riba koju želiš uloviti nije u moru...
pogledaj u akvariju.
Ti ljudi nam neće lako isporučiti nekog svog.
Nećemo ih ni pitati.
Sve žrtve su bile pogođene u desnu stranu glave.
To znači da je naš čovjek ljevak.
Zadnja žrtva je rekla da ima tetovažu na nadlaktici.
Želite pitati da svi zasukuju rukave? -Tako nešto.
Ne brinem se.
Rekao sam ti, ta drolja.
On je jebeni kreten.
Hej! Gdje ideš s tim?
Vidimo se.
Dozvolite.
Oprosti, prijatelju. -Zaboga, jebem ti!
Jebo te!
U kurac.
Inspektore!
To je on! Jack! Idi okolo!
Ruke u vis! Gotovo je!
Gotovo?
Tek je počelo.
Morao sam ih zaustaviti. Morao sam. Ne možeš ni zamisliti zlo
koje čine pod našim nosom. -Udalji se od ruba.
Oni nisu djeca našeg boga. Dolaze s mračnog mjesta.
I nisu došli sami. Nešto su doveli sa sobom.
Nešto što će biti naš kraj.
Vidio sam to.
Svojim očima.
Misliš da sam lud. Upoznao sam tamu.
Putovao sam do mračnih granica svijeta
i iz najtamnije dubine lovio bića zbog kojih bi ti se krv smrznula.
Ali ništa poput bića kojeg sam vidio u tami, upravo pod našim nogama.
Nisi spreman za teškoće koje te očekuju u budućnosti.
Ovdje ima mnogo više nego što možeš zamisliti.
I dok idete naprijed s vašim banalnim životima,
tako sigurni da vam ovaj svijet opet pripada,
bog tame se budi.
Očigledno, izašli smo što smo brže mogli. Zamisli.
Puk koji živi ovdje. U Finistere Crossing.
Gdje ide ovaj grad? Moj ogrtač.
To je sve, Vignette. Želim čaj u mojoj sobi u 7:00.
Laku noć, gospođice.
Gospodine Philostrate. -Što radiš ovdje?
Ovo više nije moja soba? Mislila sam da te iznenadim.
Za rođendan. -Pa, nije mi rođendan. -Došao si prije godinu dana,
pa mislim da sam do sada propustila barem jedan.
Što ti je s rukom? I s glavom? Philo.
Neki tip je bacio čekić na mene. Znaš kako to ide. -Što? Daj da vidim?
Trebao si to dati pogledati. -Nema potrebe. -Potrebno je šivati.
Ne, u redu je. Bez doktora. -Možda imaš potres mozga. -Rekao sam...
Bez doktora.
Oprosti. Bila je teška noć.
Puno toga mi je na pameti. -Možeš razgovarati sa mnom. Znaš to, zar ne?
Nije neobično da ljudi koji dijele krevet, ponekad dijele i misli.
Možda drugi put. -Nemoj to govoriti. -Što? -"Možda drugi put."
Slušaj, ne želim te opterećivati s ovim stvarima, Portia. -To nije teret.
Ne poznaješ tu težinu. -Ne, ali znam da je sam nosiš,
a to nije potrebno. Želim te upoznati, Philo.
A ja ti kažem da ćeš biti sretnija ako ostaneš u mraku.
Razumijem.
Da. Dobro. Zaboravljam u kakvom smo odnosu.
Nisam mislio... -Ne, ti samo brineš za mene.
Hvala na tome. Nastavi tako i sljedeći put mi reci
kad ti dođe volja za brzu ševu. -Portia... -Laku noć, g. Philostrate.
Lažljivo govno.
Živ si.
Mima Roosan mi je došla s krvavim rukama.
Rekla je da si umro među njenim rukama.
Zašto mi je lagala?
Jer sam joj ja tako rekao.
Mi... sve smo si govorili.
Nisi mi barem mogao reći zbogom? -Želio sam to.
Nisam te želio povrijediti. -Povrijediti me?
Uništio si me.
Čekala sam te, a ti si me ostavio u pepelu moje domovine,
uništenu bolom, sedam godina.
Trebala sam to učiniti istog dana kad smo se upoznali.
Učini to.
Nisi vrijedan toga.
Voljela bih da si umro.
Ovdje ima mnogo više nego što možeš zamisliti.
I dok idete naprijed s vašim banalnim životima,
tako sigurni da vam ovaj svijet opet pripada, bog tame se budi.
Preveo: digor6
Preuzeto sa www.titlovi.com