O, da. Da, vreţi să dansaţi ?
Nu vă supăraţi dacă mă bag şi eu, nu ?
- E cam sexy. - Da. Îmi place.
E cam sexy !
Ar trebui să luaţi unul. E uşor de cărat pe umăr.
Încearcă. Pune-l pe... Aşa. Te simţi bine, nu ?
Aşa.
Urmaţi-mă doamnelor. Urmaţi-mă la casa de marcat.
Am înţeles. Vă place să fumaţi iarbă.
Fumaţi un bong şi luaţi un televizor.
E Philips. Ca un drog, te face să te simţi bine. Samsung, e trecut.
Magnavox e tun !
Ca o explozie.
Ăsta îţi zboară minţile.
Dacă vreţi ceva mic, am ăsta. Foarte mic.
Uitaţi aici. Uitaţi !
- Bună, Joan. Ce faci ? - Nu ştiu. Tu ?
Eu sunt super.
- Eşti o rea. - Băi ? Christy.
Salut.
Poftim, ia cartea mea de vizită.
Ia cartea mea. Bine ?
Hai, Joan.
Eşti de-a noastră. Hai, Joan.
Scuze, Joan.
Hai, ciupeşte-mi sfârcul. Mai tare !
Bine. O, Doamne ! Ce facem ?
O simţi ?
Nu putem face asta. Jerry e acolo.
Se poate uita.
Ce te face atât de sexy ?
O, Doamne.
Jur, omule, în sufragerie nu ai nevoie de mai mult de 80 de waţi.
Mă scuzi.
- Alo ? - Isuse. Mai repede.
- E bine. - Ce naiba... ?
Eşti de tot rahatul ! Eşti un ratat !
Christy ! Ce draci ai în tine ?
- Cum să mai am încredere în tine ? - Îmi pare rău.
Nu, eu...
Fujitsu are la fel, dar mai ieftin cu 40 de parai.
- Pe bune ? - Da, dar nu-l vând aici.
Pot să îţi fac rost dacă vrei.
Eşti în regulă ?
Nu pot să cred că...
- Da. - Bine.
Lasă-mi numărul tău. Te anunţ când îl am.
- Cum te cheamă ? - Amber.
- Ai ochi frumoşi. - Mai taci dracu', Christy !
Tu.
Să nu mai treci pe aici în veci !
Îmi datorezi comision la 54.000 $ pentru produse inferioare
ieftine, de mâna a treia şi cu preţuri umflate, jegosule.
- Te omor, rahatule ! - Trimite-l în poştă.
- Christy ştie adresa. - Lasă-mă !
Amber ! 434-6603 !
Spune la tati cum e de fapt un spital central din Chicago.
Pacient admis cu frisoane, greaţă, greaţă, ischemie, în stare de şoc.
Hemoleucograma ?
Pardon, nu aveam protocoale când ai făcut tu Medicina.
O, da, am trăit în întuneric în ultimii 30 de ani.
Câte intubaţii transdermice ai făcut ?
Dragă, eu predau medicină. Nu îmi mai pătez mâinile atingând pacienţi.
Să atingi pacienţi ? Cine ar vrea să facă asta ?
- Tu nu ai dreptul să comentezi. - Scuze.
- Am ajutat mai mulţi pacienţi. - Îţi torn asta în cap ?
De ce să nu fim bogaţi ?
Dumnezeu ştie că nu e posibil în medicină.
- Are dreptate. - Nu-i justifica lenea.
Am făcut-o deja, cu 35 milioane $ la prima vânzare de acţiuni.
Jamie, ajută-mă.
- E un tocilar norocos. - Şi tocilar rămâne.
Da ? Ei bine, tocilarul ăsta vrea înapoi acţiunile tale.
Nu te condamn. Au distrus profesia când au introdus femei.
- Vă omor pe amândoi. - Vă omor pe toţi...
...dacă nu intraţi şi luaţi loc.
Şi noi păstrăm toate acţiunile.
Aşa facem.
Jamie.
Desigur, s-a întâmplat cu adevărat. Cine vrea un film despre proteste ?
- Cum vrei, frate. - Pentru vânzarea companiei lui Josh.
- Cine ştie ce face. - Da.
Să trăiască software-ul medical.
- Şi corijenţii la Medicină de peste tot. - Donează nişte bani.
- N-ai să vezi asta. - Jamie, tu cu ce te mai ocupi ?
Jamie vinde aparatură stereo de lux.
Nu mai face asta.
Cum adică ?
Să zicem că Jamie s-a certat cu managerul.
- Am crezut că vinzi imobiliare. - Caut alte oportunităţi.
Trecem prin cea mai înfloritoare perioadă din istoria modernă,
şi fratele meu decide să demisioneze.
Josh mi-a spus despre vânzarea de farmaceutice.
- Vânzări farmaceutice ? - Vânzări farmaceutice.
Ştii tu, medicamente care ajută omul să se facă bine.
Îl ştii pe Timmy, colegul meu de la Brown ?
E vicepreşedinte la Pfizer. I-am zis lui Jamie:
"Dacă îmi sugi pula, îţi aranjez un interviu."
- Josh, nu vorbi prostii. - Nu vorbi prostii !
Am zis nu, mamă.
De ce ai vrea să fii reprezentant farmaceutic ?
Cum de ce să fie reprezentant farmaceutic ?
E singura meserie din America unde faci peste o sută de mii pe an de la început.
Oamenii ăia vin la noi la birou cu genţi pline cu mostre.
- Ca vânzătorii ambulanţi. - Asta şi sunt.
Doar că fac vânzări de 87 de miliarde $ pe an.
Transformă decizii medicale complexe în cumpărături impulsive.
Nu le vând pacienţilor. Nici măcar nu lucrez acolo.
Pacienţii văd reclame, şi cer medicamente de firmă.
- Ai înnebunit. - Şi tu le oferi.
E o tâmpenie. Ţipi la mine fără motiv !
Barbarilor, dacă nu vă liniştiţi şi terminaţi mielul...
...nu vă dau niciunuia tort de ciocolată.
- Da, mamă. - Bun.
Jamie, dacă ai putea face bani din sex, ai fi mai bogat decât mine.
Îl sun pe tipul de la Pfizer dimineaţă.
Să urăm bun venit grupului de stagiari ai anului 1997.
Asta nu e o pilulă. Sunt zeci de milioane de dolari investiţi în cercetări.
Şi mii de ore de muncă grea.
Doamnelor şi domnilor, acesta este software.
Instruirea durează şase săptămâni.
Când plecaţi de aici, veţi fi cu toţii profesionişti medicali calificaţi.
Am o reducere de 33 de procente la apeluri după patru dimineaţa.
Cu 33 la sută mai puţin supărat... Rahat !
Misiunea voastră va fi să luptaţi cu boala.
Alo... Un rahat.
La naiba.
Fir-ar să fie !
Utilizarea pentru indicaţii neoficiale nu este încă recunoscută de FDA.
Dar puteţi creşte vânzările făcând aluzie la aceste utilizări.
Ştiţi că prescripţia de Zithromax... ? Dacă prescrieţi Zithromax...
Bonjour, doctore. Prescriind Zithromax... Zithromax.
Zoloft, un medicament aprobat numai pentru tratamentul depresiei.
Alte utilizări: alcoolism, bulimie, SPM, fumat, anxietate.
Ai întrebări ?
Zoloft a fost asociat cu ideaţia suicidară la adolescenţi.
- Nedovedit. - Dovedit. Nepublicat.
Misiunea voastră va fi să răspândiţi această tehnologie.
Misiunea voastră va fi să salvaţi vieţi.
Industria sănătăţii de azi valorează două trilioane pe an.
Companiile farmaceutice din top zece fac mai mulţi bani
decât toate celelalte 490 companii din Fortune 500 la un loc.
- Din ce familie e Feldene ? - E nesteroidian...
E antiinflamator nesteroidian. Un AINS.
O lume mai bună, de aceea suntem aici.
Lipitor, Palm Beach !
Xanax, New England !
Şi tu, Jamie, dragă ?
Zoloft şi Zithromax în valea râului Ohio.
Bun venit la Pfizer.
La ce te gândeşti ?
La bani.
Să fii atent.
Nu mergem din uşă-n uşă să vindem biscuiţi pentru cercetaşe.
Nu eşti cucoana de la Avon. Înţelegi ce zic ?
Astea sunt vânzări fără scrupule şi ai o normă.
Şi ăia de la birou te monitorizează.
Toate telefoanele, kilometrajul, toate chitanţele.
- Cât de des te masturbezi. - Care e norma la masturbat ?
Te poţi masturba cât vrei, deşteptule, atâta timp cât faci bani.
Bine.
Bine, ţine minte, spitalele nu acceptă reprezentanţi.
Nu înseamnă că nu poţi să conduci doctorii pe uscat de la maşina lor.
Bine ?
Uite-l. E cel mai potrivit moment. Concentrează-te pe joc.
- Bine. - Pfizer îi îmbunătăţeşte viaţa.
- Bun. - Pfizer îi face pacienţii fericiţi.
- Şi face bani. - Bine.
- Stai, pixul ! - O, pixul !
Să deschizi cu pixul. Cadourile stabilesc reciprocitatea.
Doctore ! Dle doctor, Jamie Randall. Pfizer. Ce mai faceţi ?
- Nu, mulţumesc. - E ud aici.
Nu vreau să vă compromiteţi sistemul imunitar. Zithromax...
- Ce parte nu înţelegi ? - Vrei un pix ?
- Nu, mulţumesc. - Bine.
Înseamnă 33 la sută mai puţine apeluri la patru dimineaţa.
- Termină, bine ? - De asta vreau să vorbim.
Bombardaţi oamenii cu antibiotice deşi nu au efect asupra viruşilor.
- Cum vă numiţi ? - Goldstein.
- Ce facem... - Ce faceţi...
...e să creaţi clase de supermicrobi rezistenţi la medicamente.
O fi ajutând afacerile, că produceţi antibiotice mai puternice
- şi le distrugeţi sistemul imunitar. - Nu.
- Mulţumesc. - Dvs....
Modele. Regine ale frumuseţii.
Prinţese călare. La naiba.
Ştii ce am auzit ?
Au început să angajeze şi stripteuze. Asta am auzit.
Bună, Lisa.
- Nu o cheamă Lisa. - Ştiu.
Dar dacă îi zic: "Bună, Lisa", într-un final va veni la mine
să-mi zică: "Ştii, nu mă cheamă Lisa, ci Jennifer."
Iar eu îmi cer mii de scuze şi îi zic:
"Am crezut că Lisa aceea care e supărată pe mine că nu am sunat-o."
Iar apoi Jennifer sau cum o cheamă
va crede că m-am văzut cu o fată care arată la fel ca ea, pe care am refuzat-o.
Fără să-şi dea seama, îşi va dori aprobarea mea. De acolo e simplu.
La naiba !
Eticheta zice câte un reprezentant. Dar nu o respectăm.
Reprezentanţii competitori nu sunt prietenii tăi. Bun, Knight...
- Unde te duci ? - O, scuze.
Knight trebuie convins. E şef la cel mai mare grup din oraş.
O grămadă de studenţi rataţi pe Prozac, care ar trebui să ia Zoloft.
- Vii mereu cu gogoşi ? - Vânzările farma sunt ca întâlnirile.
Vor să îi scoţi la cină şi să te prefaci că nu vrei nimic în schimb.
- Nu şi-o trage nimeni plătind jumate. - Precis.
Gail, bună dimineaţa. Cum te simţi în ziua asta minunată ?
Bolnavii au atins alea.
Când comand un alt test, am un motiv întemeiat, la naiba.
Incredibil.
Ăla e. O lăsăm pe altă dată.
Dacă nu ne vede în cinci minute, plecăm. Numai fraierii aşteaptă.
- Aici erai. - Bună.
Bună, frumoaso. Ce faci ?
Vino-ncoace, Trey.
Două bilete pentru La Bohème pe 19.
Te urăsc. Nu vii tu cu mine în locul soţului ?
Trey Hannigan. Furnizorul de Prozac al lui Lilly. Top zece în ţară. Diavolul.
E la telefon. Mergi în spate.
Din cauza lui nu ne facem planul la Zoloft.
- Intră ? - Ce nesimţit.
Dacă creştem cu cinci procente lunar, mergem la tărâmul făgăduinţei.
- Tărâmul făgăduinţei ? - Chicago.
Civilizaţie. Cultură.
Şi nu întâmplător, soţia şi copii mei.
Numai cei grozavi sau aproape grozavi ajung la Chicago,
dar am o bănuială că tu şi scula ta tupeistă
mă pot lansa în marea ligă.
Bună dimineaţa.
Doctorul nu vede reprezentanţi doar dacă aduc prânzul.
Poftim lista cu zilele disponibile. Prima e în cinci săptămâni.
- Minunat. - Asta e lista meniurilor aprobate.
- Fără sushi şi salate. - Fără salate.
Lasă mostrele cu mine.
- Bună. - Cinci săptămâni.
O să-ţi placă de mine.
- Pardon ? - Toată lumea o face în final.
Ştii de ce ?
Pentru că fac tot posibilul să se întâmple asta.
- Cum te numeşti ? - Gail. Cinci săptămâni.
Gail, nu e corect. Ţi-am spus ce am pe inimă.
Mi-am arătat vulnerabilitatea. Şi acum dai cu parul.
- E corect ? Nu e corect. - Nu te băga.
Sunteţi ca nişte sfinte. Cum îşi fac doctorii treaba pe aici ?
Bine. Ce vrei ?
Vreau să-mi laşi mostrele la vedere.
Altfel o să le arunci după ce plec.
Gail. Fără sushi şi salate.
- Cine ţi-a permis să vii aici ? - Dr. Knight !
- Ştiţi că dacă prescrieţi Zithromax... - Cindy ! Ocupă-te tu, te rog !
Vreţi un pix ?
- Hai, Făt Frumos, timpul a expirat. - Bine.
- Ce mâner lung ai. - Vrei un pix ?
- Mersi. - Violet.
- Pa. - Pa.
Am ceva pentru tine azi.
Stai un pic, cred... Da. Am unul şi pentru tine.
Chestia cu pixurile este că au vârfurile minuscule,
şi trebuie să apăs prea tare.
Bună, frumoaso !
Jamie, sunt atât de frumoase.
Bună, Lisa.
Bine, ţi-o fi mers cu asta în trecut, dar hai să-ţi spun cum stau lucrurile.
Am devenit reprezentată dintr-un motiv. Doctorii.
Ca să-i întâlnesc, să socializez şi să procreez cu ei.
Deci data viitoare când mă vezi pe teren, nu mai cerşi.
E jenant.
Vreau la Chicago, Randall, iar tu nu mă ajuţi deloc.
Eşti în minus cu 20 de procente pentru Z.
Şi minus 45 pentru Zoloft.
Vrei să te las în pace, derbedeule ? Uite-ţi răspunsul.
A reuşit să dea Prozac la ţânci. Până şi la câini.
Le-ar da şi pietrelor Prozac dacă l-ar plăti în numerar.
Apropo, dacă vrei un doctor să prescrie Zoloft ?
- E tipul de lângă el. - Knight ?
Knight. Tovarăşul intim al lui Hannigan.
Dar îţi jur, dacă el începe să prescrie, restul doctorilor vor urma.
Şi aşa ajungem noi în "Oraşul vânturilor".
- Dr. Knight. - Salut, sunt în întârziere.
- O mie de dolari. - Poftim ?
- Un cec de 1.000 $. - Pentru ce ?
Pentru o bursă de mentor de la Pfizer.
Să vă însoţesc şi să învăţ cum să servim mai bine nevoile doctorilor.
- Îmi dai mită ? - Nu, dle doctor.
E o bursă de mentor de la Pfizer ca să devin stagiarul dvs.
- E o glumă ? - Dacă 1.000 $ vi se par o glumă.
Înseamnă 33 la sută mai puţine apeluri la patru dimineaţa...
Aş mai adăuga la şpilul tău dacă aş fi plătit ca şi consultant.
Le-am putea propune asta.
Cheltuiesc cinci miliarde pe an pe marketing, nu ?
În loc să mă facă să zbor la Cancún şi să mă forţeze să stau
la nişte porcării de conferinţe, mai bine îmi dau jumătate de bani.
- Dle doctor, dna Putney e la telefon. - Scuze.
Fiica ei trebuie să cânte vineri.
Şi se întreba dacă îi puteţi da un antibiotic ?
- Sigur. De ce nu ? - OK, mulţumesc.
- Bună. - Nu cred că e corect. Janice ?
O tipă de 26 de ani are nevoie de tratament pentru Parkinson ?
- Beth a scris reţeta. - Bună.
Auzi, dacă întreabă vreun pacient, eşti stagiar, bine ?
Da. Pot să iau notiţe ?
- Sigur. De ce nu ? - Bun.
Bună. Sunt dr. Knight.
- Maggie Murdock. - Bună.
În fişa ta scrie "un fel de urgenţă".
Da.
Mi-au spart casa şi mi-au furat tratamentul pentru Parkinson.
Dar simptomele m-au lăsat azi, aşa că e un fel de urgenţă.
Trey Hannigan de la Lilly m-a trimis. I-a cerut lui Cindy o programare...
- Da, Trey e tip de treabă. - Eu n-aş fi de acord.
Deci monoterapie ?
Da. Sinemet CR, 50 de miligrame, de două ori pe zi
plus Domperidon pentru greaţă, zece miligrame, de trei ori pe zi.
Artan pentru tremor, două miligrame, o pastilă, de trei ori pe zi.
Şi Prozac să-mi treacă supărarea
că am o boală degenerativă majoră la 26 de ani.
40 de miligrame, o dată pe zi, dimineaţa.
Zoloft are mai puţine efecte secundare.
Scuze, tu cine eşti ?
Jamie Randall.
- Bună. - Lucrez ca intern.
Parkinson cu debut timpuriu, e destul de rar.
Da. La început au crezut că e tremor esenţial,
apoi boala Wilson, apoi Huntington.
Mi-au făcut analize pentru SAM, paralizie progresivă, sifilis...
M-am bucurat că ăla a ieşit negativ.
Nu m-a încântat gândul de a mă simţi ca o târfă din secolul 19.
Să vedem. Apoi a fost săptămâna cu tumoarea la creier, înfricoşătoare.
Şi şase luni de vânat nişte distonii sinistre, dar fără...
S-a dovedit a fi vechiul amic Parkinson.
Bun. Şi nu ai un neurolog ?
Ne-am despărţit.
Şi ai asigurare ?
Dacă am asigurare ?
Bun. Bineînţeles. De ce nu ?
- Minunat. - Te mai pot ajuta cu ceva ?
Nu.
De fapt, da. Am o pată ciudată pe sân.
Nu ştiu, încerc să nu mă sperii prea tare.
- Păi, hai să vedem. - Grozav.
Poftim. Se vede ?
- E muşcătură de păianjen. - Serios ?
Da, e muşcătură de păianjen.
Minunat.
- Bun. Poftim. - Mulţumesc, dr. Knight.
Sigur.
Cu plăcere.
- Eşti reprezentant farmaceutic ? - Stai...
Ai stat să mă vezi cu bluza descheiată, ticălosule !
Stai. M-ai rănit.
- Mi-ai dat cu catarama în ochi. - Ba nu.
- Sunt rănit. - Doamne !
- Cine a zis că sunt reprezentant ? - Uită-te în geanta ta.
Nu pari a fi în drum spre aeroport.
Cere-ţi scuze, bine ? Poţi face asta ?
Vreau să aud pe cineva din lumea medicală cerându-şi scuze.
Bun, îmi cer scuze.
Îmi cer scuze în numele tuturor doctorilor aroganţi, laşi şi nesimţiţi
care te-au tratat ca pe un obiect în timp ce se uitau pe furiş la sânii tăi.
Cum te cheamă ?
Eşti bun. Contactul vizual puternic sugerează intimitate.
O să-ţi îndeplineşti normele.
Pot să te invit la o cafea ?
Pentru ce a fost asta ?
Mănâncă rahat şi mori. Pentru asta a fost.
Stai. Aşteaptă o clipă. Pot fi şi mai convingător.
Pentru că vreau să ştiu.
Aceleaşi desuuri albe pe care le port zilnic.
Ţi-ai pierdut minţile.
Bun, şi nimic pe dedesubt ?
Eşti obraznic.
Am nevoie de numărul unei paciente pe care a examinat-o ieri.
Murdock sau ceva de genul ăsta.
- Vrei numărul lui Maggie Murdock ? - Da.
Pentru că a menţionat în jur de şase neurologi,
iar Pfizer lansează un nou tratament pentru Parkinson
şi vreau să-i contactez pe toţi şi să fac o grămadă de bani,
dră care-şi bagă nasul unde nu trebuie.
- Nu avem voie să divulgăm numere. - Ce ?
Mi-ai dat numărul tău, neruşinat-o.
Prietenii tăi ştiu cât eşti de neruşinată ?
- Jamie. - Dacă ar şti adevărul...
Promit că îmi pun stetoscopul când mai jucăm "asistenta obraznică".
546 2312.
Bun, trebuie să plec. Mersi, pa.
Ce cauţi aici ?
Sunt distrus.
- Farrah m-a dat afară. - Nu se poate.
Îţi vine să crezi ?
Cred că şi-o trage deja cu altul, îţi jur.
- De ce te-a dat afară ? - Nu ştiu.
- Iisuse. - Cică sunt dependent de porno.
- Şi eşti ? - Sigur că da.
Ce, nu e toată lumea ? Of, Doamne !
Nu pot să respir. Am atac de panică.
- E în regulă, amice. - Ai Ativan ?
- Noi avem Xanax. - În fine, Xanax.
Ai mostre de Xanax ?
Jamie, sunt foarte vulnerabil momentan.
Bine.
Bine. Hei !
- Vino-ncoace. - Nimeni...
- E în regulă. - Omule.
Nu suntem genul care se îmbrăţişează.
- Mai repede. Haide. O să câştigăm. - Josh, vrei să-l dai mai încet ?
Nu.
Josh.
- Alo ? - De ce mi-ai făcut poză ?
E tipa aia ţâţoasă ?
De unde ai numărul meu ?
Ce, ai sunat la cabinetul lui Knight ?
- Cum ai făcut rost de numărul meu ? - De la recepţionistă.
- Căreia i-o tragi. - Ce-a zis ?
Bea o cafea cu mine.
- De ce ? - Pentru că-s reprezentant farmaceutic.
Nu sunt un ciudat.
E acelaşi lucru.
Uite, îmi pare rău că m-am uitat la ţâţele tale, dar sunt atât de frumoase.
Alo ?
Da.
Credeam că ai închis.
Trebuia să o fac ?
Şi să ratezi ocazia de a mă insulta ?
Îţi place să fii insultat ?
Stai o secundă.
- De persoana potrivită. - Of, Doamne !
Este un apel de vânzări, nu ?
Mă vei ţine la telefon până voi accepta, nu-i aşa ?
Îmi iau meseria în serios.
La ora cinci, la Lulu, pe strada Clark.
Bine. Pa.
De ce răspunzi la tot prin violenţă ?
Am zis la ora cinci.
- Foarte drăguţ. - Te rog, ia-l tu.
Pantaloni kaki ? Nu, mersi.
Deci... Cum te cheamă ?
- Jamie Randall. - Jamie, da. Bun, scuze.
Care e jocul tău ?
Jocul meu ?
Scuze, asta e partea
când discutăm despre casă şi ce am studiat în liceu.
Ai ochi frumoşi.
- Asta e cea mai bună replică a ta ? - Vorbesc serios. Sunt frumoşi.
Mersi. Să vedem, ce altceva ? Copilăria mea ? Când m-am îmbolnăvit ?
- Eşti mereu la fel de rea ? - Acum sunt amabilă.
Cum merge cu norma ? Ai avut prima evaluare ?
E tremor de repaus ? Vine şi trece ?
- Nu e treaba ta. - Apare când ai emoţii.
- Dle expert, de ce să am emoţii ? - Pentru că te interesează.
- Şi asta mă emoţionează ? - Mintea îţi spune ceva.
Iar trupul îţi spune altceva.
Hai să mergem.
- Scuză-mă ? - Vrei să închei afacerea, nu ?
- Vrei să ne-o tragem ? - Acum ?
Nu, aşa e. Ar trebui să mă prefac că nu ştiu dacă e momentul potrivit,
ca să-mi spui că nu există potrivit sau nepotrivit, există doar clipa.
Atunci îţi spun că nu pot, dar de fapt îţi transmit că pot,
dar nu e nevoie, pentru că nu mă asculţi cu adevărat.
Nu-ţi pasă de stabilirea unei legături, nici măcar de sex.
E vorba de o oră sau două în care să te eliberezi de suferinţa de a fi tu.
Dar nu mă deranjează, pentru că şi eu vreau acelaşi lucru.
Adică nu trebuie să las bacşiş ?
Repede.
Iar acum te gândeşti: "Să mai stau cinci sau zece minute ?"
Şi: "Unde mi-am aruncat pagerul ?"
Nu mă gândesc la asta. E sub masă.
Probabil că te întrebi: "Cum îl cheamă pe ăsta ?"
Pa, Johnny.
Cred că e timpul să pleci.
Nu vreau să plec.
Ba eu vreau să pleci.
Bine.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Şi mie. Poate ne mai...
- ...vedem. - Da.
- Îţi las cheia aici. - Mersi.
Minunat.
Ce ?
Stai un pic.
O, Doamne. Ce faci aici ?
Scuze. Ştiu că e târziu.
- Dumnezeule ! - Dumnezeule !
Nu am văzut nimic ! Nu am ochelarii !
Josh, întoarce-ţi spatele !
Bună. Josh. Încântat !
Poţi să-ţi recit cele şase cauze ale anemiei pernicioase
şi cele patru stagii de ciroză în fază terminală.
Şi într-a patra ştiam cum se simte la palpat ileonul dilatat.
De ce ai renunţat la Medicină ?
N-am renunţat. Nu am putut să termin liceul. Nu suportam clasele.
Ritalin la zece ani.
- La opt. - Te dai mare.
Dar eşti inteligent.
Da, fiul risipitor cu deficit de atenţie.
Vrei să ştii adevărul ?
Nu am vrut să-i fac pe plac tatălui meu.
Îţi merge de obicei cu asta ?
- Cu ce ? - Cu asta.
Chestia cu tipul neînţeles de tată şi vulnerabil.
De obicei, da.
Sună destul de bine.
- Mersi. - Dar undeva în povestea asta...
Să zicem în clasa şasea...
Ţi-a zâmbit o fată sau chiar un grup de fete,
şi iată cum şi-a găsit Jamie vocaţia într-un final.
Să fiu sincer, eram în clasa cincea.
De ce nu ai un iubit ?
Plec.
- De ce ? - Vezi tu...
Chestia e că îmi place să fac sex
şi chiar îmi place să fac sex cu tine, aşa că...
Să nu ne complicăm.
- Pot face asta. - Da, pari un nemernic.
Deci ar trebui să te descurci.
Sistemele de alarmă din mintea mea îmi spun că nu eşti ceea ce pari.
Ba nu, sunt un nemernic. Crede-mă.
Bun.
Dacă s-ar dovedi că nu eşti nemernic, ar fi grav.
Ba sunt. Pe bune. Un adevărat nemernic.
Salut.
Salut, omule. Ce faci ?
Nu-i nimic.
Celulele afectate elimină acid arahidonic.
Corpul tău le transformă în prostaglandină
care induce secreţia enzimelor necesare să simţi durerea.
Vrei să vomiţi ? Nu o să ajute.
Durează un minut să dispară efectul acidului
şi să-şi facă efectul morfina ta naturală.
- Ştii de ce te-am lovit ? - Nu, nu ştiu.
Prozacul a ajutat milioane de oameni cu tulburări ale dispoziţiei
să nu mai ducă vieţi mizerabile.
Chiar şi pe mine m-a ajutat cu accesele mele de furie.
Mă deranjează când se ia cineva de Prozacul meu.
Ştii ce se zvoneşte despre mine ?
- Că eşti în top zece din ţară ? - Cum crezi că am reuşit asta ?
Du-te dracu' !
Cum crezi că am reuşit asta ?
Sunt fost soldat din Marină şi distrug pe oricine-mi stă în cale.
Bine.
Rahat.
La naiba.
Aş pune-o la gheaţă cât de curând.
Dacă mai doare după câteva zile, fă raze.
Şi stai departe de Maggie.
Mă scuzaţi.
Mai aveţi mostre ?
Da. Serveşte-te singur.
Mersi.
- Azi am un interviu de angajare. - O, minunat !
Minunat !
Bună, doamnelor.
Nu primim mostre astăzi.
Cum adică ? Am marfă bună pentru voi.
Nu vrem mostre, mulţumim.
- Suntem doar prieteni. - Nu primim mostre azi. Mulţumim.
Bine. De ce ?
Aţi vorbit cu Trey, nu ? Ce v-a dat ?
Nu vrem mostre azi, mulţumim. Hawaii.
- Hawaii ? - Fără mostre. E întrunirea medicilor.
Nisip şi surf în Honolulu.
Bun.
Trebuie să ies de aici.
Doar nu te duci să o vezi, nu ?
Nu.
Maggie.
Bună.
- Ce ai acolo ? - Mâncare.
- Pentru ? - Mâncat.
- Te porceşti. - Sunt tăiţeii mei.
Ai deja gura plină de tăiţei. Iisuse !
Eşti atât de egoist. La fel ca mama mea.
Şi te culci cu mama ta ?
- Poftim ? - Ştii ceva ?
E drăguţă şi disponibilă, şi v-aţi înţelege bine.
Doar că îi place să fie în centrul atenţiei şi să-mi folosească şifonierul,
dar vă potriviţi perfect.
E mai sexy decât tine ? Pun pariu că da.
- Şi nu are nicio boală. - Şi asta îţi merge, în general ?
- Ce ? - Mila de sine.
Eşti un nemernic.
Ce ?
Nimic.
E drăguţ.
Hai, cred că e timpul să te dezbraci şi să sari pe mine.
Stai. Nu am voie să spun asta ?
Nu ştiu.
Întâi aduci mâncare, apoi vrei să petreci noaptea aici,
dup-aia aduci un schimb de haine, o lamă de ras şi apoi avem o relaţie.
- Nu vreau relaţie. - Nu poţi garanta asta, nu ?
Poate ai o urmă de umanitate latentă de care nu ştii.
Poate-ţi place să fii într-o relaţie şi...
Auzi, am zis că e drăguţ. Nu te-am cerut de nevastă.
Nici mie nu mi-ar plăcea să fiu cu cineva care este bolnav.
Îmi cer scuze.
- Scuze. - Nu.
Doar că... Am mai făcut asta înainte...
Şi nu a ieşit bine.
Tocmai primisem diagnosticul,
iar el era căsătorit.
M-a ajutat şi nu a mers. Aşa că...
E vorba de Trey Hannigan, nu ?
- Trey Hannigan ? Da, Trey Hannigan. - Păi...
Eşti îndrăgostită de el ?
Nu, nu sunt îndrăgostită de Trey Hannigan.
Nu am fost în veci îndrăgostită de Trey Hannigan. El era...
A zis că e îndrăgostit de mine.
Ceea ce s-a dovedit problematic.
- Putem să... ? - Da.
- Da ? Bine. - Da.
- Te rog. - Bine.
Primeşti un mulţumesc special pentru că ai adus mâncare.
Da ?
Chiar aşa.
- Ştii ceva ? - Ce ?
Ce ?
Trebuie să fac pipi.
- Aşteaptă puţin. Mă întorc imediat. - Bine.
- Lasă-mă o secundă, bine ? - Bine.
Concentrează-te.
- Să continui ? - Nu mi s-a întâmplat niciodată.
- Ştiu asta. - Nu glumesc. Aşa e.
Nu, nu-ţi face griji. E vina mea. Sunt piază rea.
Îmi eşti de mare ajutor.
De ce nu-mi spui de ceilalţi tipi
cu care te-ai culcat şi nu li s-a sculat, că ar ajuta...
Linişteşte-te.
Aşteaptă un minut.
- Nu-ţi face griji. - N-am cum să nu-mi fac griji.
Iisuse. Te rog frumos... ? Îmi arăţi şi mie puţină blândeţe ?
Te rog.
Mincinos de rahat ce eşti ! Chiar ai o umanitate latentă.
- Ştii ce se întâmplă ? - Vreau doar să fac sex.
Ei bine, corpul tău zice altceva.
Ce vrei să spui cu asta ?
Ridică-te. Haide.
- Nu vreau să mă ridic. - Ridică-te. Haide.
Bine. Acum, vorbeşte cu mine.
Nu vreau să vorbesc.
Ce altceva mai facem ? Ai scos sexul din ecuaţie.
Haide. Spune-mi cum a fost ziua ta.
Ziua mea ?
M-am furişat în camera mea şi am făcut din şase un opt,
şi mi-a ieşit perfect, nu-ţi puteai da seama.
Şi m-am dus la el în birou să-i dau lucrarea.
Atunci s-a uitat urât la mine.
Şi i-am zis: "Ce ?"
A scos de la spate, nenorocita de copie indigo
trimisă de şcoală acasă.
- O, nu. - Da.
Genial.
Eşti atât de competitiv.
- Nu. - Da. Sigur eşti.
Ţi-am zis că am avut o chestie cu Trey şi nu ţi se mai scoală.
Nu dau doi bani pe Trey Hannigan.
- Tot ce vrei e să-l baţi la ceva. - Prostii.
Se ştie bine că bărbaţilor nu le pasă decât de prestaţie,
dar nu pot presta cu scula
dacă sunt îngrijoraţi de prestaţie.
Păi, tu eşti experta, deci...
Bun, atunci de ce cheltuie compania ta miliarde
să facă un medicament cu care să vi se scoale ?
- Aş vrea eu. - E adevărat. Am citit asta.
- Pfizer face un medicament de futut. - Unde ai citit ?
Întreabă-ţi colegii. Nu ştiu unde am citit.
Sunt moartă după medicamente. Citesc tot.
Ce medicament ?
Nu ştiu, dar e greu de crezut.
E greu de crezut.
O să aibă mare succes.
Când mă gândesc la mărimea problemei...
- Şi că e din ce în ce mai mare. - Serios ?
- Nici nu-mi pot imagina. - Ştii ce cred ?
Că am găsit soluţia la cea mai ţeapănă şi cea mai tare...
- Pfizer se umflă cu mândrie. - Te fac eu să te opreşti.
Fără gâdilat. Termină. Nu.
Nu. Fără gâdilat. Nu, te rog.
Nu mă gâdila doar pentru că ai un simţ bleg al umorului.
Incredibil.
Salut.
- Continuă să vorbeşti. - Gata cu vorbele.
Cine sunt bătrânii ăştia ?
Nişte oameni cu care lucrez.
Sunt superbe.
Arată ca fotografiile. Când le-ai făcut ?
Când puteam ţine o pensulă în mână.
Poftim micul dejun.
- Mersi. - Da, păi...
Te sun eu.
- Nu o face. - Ba da.
Nu glumesc.
Nu pot să fac asta.
Ţi-am spus deja.
Bine.
La revedere.
Nu ştii cum să închei afacerea. Le spui doctorilor ce au nevoie.
Când te refuză cineva, atunci începe distracţia.
- Cifrele mele au crescut. - Ai făcut profit cu Zithromax. Şi ce ?
Nu ajungem la Chicago cu Zithromax.
Oamenii deprimaţi sunt deprimaţi zilnic.
Trebuie să vinzi Zoloft. Vreau să te concentrezi pe Zoloft.
- Zoloft. - Consiliere ? Ia de aici.
Nu mai fi o căţea ordinară. Scuze, am folosit limbaj acuzator ?
- Despărţire de probă. - Scuze. Îmi asum sentimentele.
- Al naibii pepperoni. - Lasă-mă să reformulez.
Simt că nu ar trebui să mai fii o căţea ordinară.
Am auzit că lansăm un nou medicament pentru sex.
- Ce ? - E adevărat ?
- Unde ai auzit asta ? - De la lume.
Sildenafil citrat. Este un inhibitor PDE5.
L-au descoperit în timpul unor cercetări pentru presiunea sângelui.
Tipii aveau erecţii masive tot timpul. De unde ai aflat ?
- Cum se numeşte ? - Viagra.
- Vreau şi eu. - Toată lumea vrea.
- Aş vinde-o ca pâinea caldă. - Îmi dai nişte Tums ?
- Bruce. - Tums pentru mine, amice.
Bruce.
Bruce. Vreau contul acela.
- De ce să ţi-l dau ţie ? - Cine se pricepe mai bine la scule ?
Zece ani, Jamie. Zece ani cumpliţi de căsnicie.
E ca şi cum am pierdut un deceniu.
O, Doamne.
Nici nu mai ştiu să agăţ femei.
- Tu cum joci ? - Ai nevoie de DIV.
- Dereglare intestinală virulentă ? - Declaraţie iniţială de venit.
Spune-le ce poţi să faci pentru ele. Fii tu însuţi.
- O să fie bine. - Mersi mult.
Ia uite cine a intrat.
Asta e şansa ta. Bate palma. Arată-mi ce poţi.
Arată-mi.
- Salut, Pfizer, ce face pumnul ? - Salut.
Ce face maxilarul ?
Randall, îl ştii pe Stan Knight, nu ?
Stan, el este un tânăr destupat de la Pfizer.
- Da, ne-am cunoscut. - Ce mai faci ?
Zoloft are cu 25% mai puţine efecte secundare decât Prozac.
Mă simt bine.
Ai avea mai mult succes la vânzări dacă îi găseşti o partidă.
Poţi face rost de o partidă ?
Stan e unul dintre cei mai respectaţi diagnosticieni din oraş,
dar adevărata lui chemare sunt gagicile.
Şi a ta e proxenetismul.
Tu i-o tragi lui Maggie Murdock, nu ?
Chiar i-o tragi !
Doamne, are sâni incredibili !
- Nu e corect. - În regulă.
Nu avem parte de aşa ceva des în lumea celor condamnaţi neurologic.
Condamnaţi ? Nu mori dacă ai Parkinson.
- Dar nici nu prea ai viaţă. - Cum adică ?
Interferonul a încetinit progresul în majoritatea cazurilor...
Ascultă, dr. Reprezentant. Habar n-ai. Este o fată bolnavă.
- Asta i-ai spus soţiei tale ? - Maggie are tot felul de nevoi.
Şi nu cred că un labagiu ca tine poate să i le satisfacă.
- Şi un bărbat însurat poate ? - Vrei să te bat iarăşi ?
Calmează-te, omule. Stai. Nu fi agresiv.
Nu fi agresiv. Este în regulă, iubire.
Al dracu' de Interferon. Chiar aşa ?
- Ştii ceva ? - Uşurel.
Ia-o uşurel.
- Eu mă duc acasă. - Nu.
- Nu. Mă duc acasă. - Bine faci. Salutări soţiei.
Sunt cu ochii pe tine, amice.
M-am speriat.
Chiar a dat în tine, nu ?
Da. Mă temeam că o face din nou.
Trebuie să-şi mărească doza de pastile.
Sau să-şi schimbe tratamentul
cu unul dovedit a fi mai eficient în controlul comportamentului agresiv.
Zoloft a produs cu 13 la sută mai puţine crize la adulţii de sex masculin.
Şi cred că e... Uită-te-n stânga.
Uită-te acum în partea stângă.
Tipele alea, le cunosc pe amândouă. Pe care vrei să o iei acasă ?
Eşti superstar. Încrederea este supremă.
Bună. Ce zici, fumăm ăsta şi după ne-o tragem ?
Bine.
Mulţumesc.
Suntem gata ?
- Eşti bine, campionule ? - Nu.
Ce faci ? O suni ?
Auzi, ţi-a făcut oral ?
Farrah se uită la scula mea de parcă e ochiul lui Sauron.
Alo ?
- M-ai sunat cumva ? - Nu. Nu te-am sunat.
Ba cred că da.
Şi ce ţi-aş fi spus dacă te-aş fi sunat ?
Că vrei să mă vezi ?
Ar fi frumos, dar nu te-am sunat.
- Vrei să mă vezi ? - Îţi închid telefonul.
Nu. Aşteaptă. Nu închide.
De ce nu ?
Îmi place cum sună vocea ta.
- Pa, Randall. - Maggie.
Îţi place cum sună vocea ei ?
Taci din gură.
Ai tumoare pe creier ? Ai fost molestat când erai mic ?
Ai fost răpit de extratereştri ? Urăşti femeile.
Altfel de ce le-o tragi atâtora ?
A venit vremea să iei o supradoză.
Te-a respins. De asta o doreşti.
E prima dată când ţi s-a întâmplat.
Scuză-mă. Mă întrebam ceva. Nu eşti bogat ?
De ce dormi pe canapeaua mea ?
Eşti fratele meu mai mare.
Poftim.
Pentru cei care n-au ajuns la pubertate. Ia şase.
Bine.
- Eşti bine ? - Pot plăti cu cec ?
Sam, ţi-am spus că farmaciile acceptă doar bani gheaţă.
- Maggie. Mag. - Dar...
Urcă-te în autobuz şi rezolvăm acolo.
- Maggie, vreau să vorbim. - Nu pot acum, bine ?
- Iau autobuzul spre Canada. - Canada ?
Da. Oamenii ăştia nu-şi permit să-şi cumpere medicamente de aici.
Maggie, oprim la o baie ?
Sophie, nu-ţi aminteşti că e baie în autocar ?
Bun.
- Bun. Să mergem. - Bine. Când te întorci ?
Niciodată.
- Mâine noapte, târziu. - Cât de târziu ?
Las-o baltă, bine ? Te rog ? Te implor.
Luaţi un pix. Vă trimit o broşură cu declaraţia de eficienţă.
Cât e ceasul, aveţi idee ?
Trebuie să plec. Vă sun eu, bine ?
Să ştii cum să ai grijă de sume mari de bani
în armonie şi cu dragoste.
Adevărul este că ai idealuri înalte
şi că eşti o persoană cu multă integritate
şi o să te concentrezi pe prosperitatea financiară.
V-aţi luat toate lucrurile, da ? Bine.
- Să ajungeţi cu bine acasă. - Mulţumim, scumpo.
- La revedere. - Rămas bun.
- Pa, Maggie. - Pa.
Bună.
Când o termini, o să te pot urî.
O să fiu rece şi o să divulg prietenilor detalii jenante.
- Bine. - Şi nu ai voie să te muţi la mine...
Sau să devii prieten cu prietenii mei sau să mă prezinţi părinţilor.
- Cam asta e, ce-o fi asta. - Ai terminat ?
- Ai stat aici toată noaptea ? - Da.
Doamne.
De ce sunt deja supărată pe tine ?
Jamie ? E Brucie. Vrei să ne întâlnim ?
Am un portbagaj plin de dragoste pentru tine. O să-ţi placă.
Jamie.
Jamie. Sună-mă.
O să mă iubeşti, să mă...
Jamie, e Bruce. Unde eşti ?
Cine eşti ?
Să înceapă jocurile.
Fă-o să se scoale.
Bărbaţi cu diabet, cei cu cancer la prostată,
cu vătămări masive ale penisului.
Bărbaţi cu anxietate la pat,
cei cu orice formă de impotenţă sau disfuncţie sexuală.
Bărbaţi care nu au avut o erecţie ca lumea de ani de zile:
efecte secundare minime, siguranţă pe termen lung. Nu e doar o pastilă.
Asta e o revoluţie. Întrebări ?
- Da. Unde sunt mostrele ? - Chiar aici, iubire.
- Vreau şi eu una. - Eşti sigură că vrei una ?
Vrei două ? Cine vrea două ?
Ai văzut asta ? Bob Dole zice că reclamele sale pentru Viagra
nu vor afecta campania prezidenţială a soţiei sale.
Mai spune că reclamele la Viagra nu vor afecta campania lui
să i-o tragă lui Heather Locklear.
Pastila pentru sculă. E a fratelui meu !
- Da. - Dumnezeule !
- Dumnezeule !
Viagra, micuţa tabletă care a stârnit goana după aur a producătorului,
gigantul farmaceutic Pfizer.
Jamie ! Salut !
- Ted Goldstein, de la ORL. - Salut, Ted. Ce faci ?
Bine. Uite, am un prieten care e radiolog.
Are o mică problemă. M-am gândit că poate...
Nu mai spune.
Eşti o bijuterie.
Viagra este prima pastilă care poate trata impotenţa.
Uşor de folosit şi eficientă, este acum cerută peste tot.
Dă-mi şi mie una !
Prescrisă de oncologi, psihologi, gastroenterologi...
Cei de la pediatrie şi-o prescriu pentru ei.
Şi cu farmacii deschise non-stop, tot nu fac faţă cererii.
1.200 de reţete pe lună. E mai mult decât norma mea pe an.
- Şi ţie nu-ţi pasă. - Despre nişte boşorogi cu erecţii ?
- Nu. - Cum eşti atât de nemiloasă ?
Bărbaţii de pretutindeni suferă de ruşine şi...
Şi...
Şi frustrare.
Tu eşti pastiluţa mea albastră.
Ce Dumnezeu ?
Nu. Crezi că eşti de bun simţ ?
Ce... ? Nu vreau să văd asta. Nu.
Ce dracu' faci ? Nu !
- Prea multe informaţii. - Am nevoie de asta.
Ce faci, filmezi ?
Faci şi prim-planuri din alea ?
Cine ţine camera ?
Hei.
Trezeşte-te.
Din nou ?
Of, Maggie.
Haide. Sunt artistă. Acum lucrez.
Of, Doamne.
Zi ceva.
Eşti foarte ciudată.
Da, păi...
Salutări. Sunt Jamie Randall.
Raportez din pat, după ce mi-am futut iubita.
- Şi... - Nu folosi cuvântul ăla.
Ce ? Tu zici "futu-i" mereu.
Nu, mă refer la "iubită".
Păi asta eşti.
Aşa sunt ?
Da, eşti.
Presupun că sunt.
Iisuse !
Nu, mamă. Nu e afrodiziac. E vasodilatator.
E vasodilatator. Nu, mamă.
Nu, doar... Nu, eu...
Da, am vândut deja 2.000 de prescripţii luna asta.
Sunt foarte mulţi bani. Nu.
OK. Chiar nu mai pot sta la telefon. Maggie are nevoie de mine.
Bine, pa.
Am crezut că ai zis 1.200 de prescripţii.
Da.
Ei de ce i-ai spus 2.000 ?
Aşa am zis ?
Vorbeşti serios ?
Nu ştiu, a sunat mai bine.
Ai minţit că sună mai bine ?
Uite ce, ea nu se pricepe la numere.
Şi pe mine mă minţi că sună mai bine ?
- Nu. - De ce ai făcut-o cu ea ?
Tot ce vrea să ştie e că mi-e bine...
Chiar ţi-e bine. De ce trebuie să faci să sune şi mai bine ?
Ştii ceva ?
O voi suna chiar acum şi îmi voi corecta greşeala.
Bine ?
Spune-mi patru lucruri bune despre tine.
- Pardon ? - M-ai auzit.
Bun.
Patru lucruri bune despre mine.
Pot să...
De ce facem asta ?
Este cam... Eu nu...
- Nu te poţi gândi la patru lucruri bune. - Ce ? Sigur că pot.
Crezi că eşti generos ?
Crezi că eşti dulce ?
- Nu neapărat. - Crezi că eşti inteligent ?
Doamne !
Uită-te la tine.
Eşti un...
...om talentat,
şarmant şi frumos, capabil, pasionat şi deştept.
Aşa sunt ?
Da, aşa eşti.
Pot să fac şi jonglerii.
- O măreşte ? - În durată sau lungime ?
- Noi o putem lua ? - Da.
Adică să avem şi noi erecţie ?
S-a indicat faptul că gradul de lubrifiere creşte.
- Sălbatic ! - Arde dacă termină înăuntru ?
Dar în gură ?
- Jamie, vrem mai multă Viagra. - Mai multă !
- Mai multă Viagra ! - Da.
- Stan ! Vino-ncoace. - Ce se întâmplă aici ?
Doamnelor, el este dr. Stan Knight, regele interniştilor.
Da ? Iar ea este...
- Cassie. - Cassie.
Dar prietenii îmi spun Lisa.
Lisa vrea să se mărite cu un doctor. Baftă.
Măi să fie !
- Fac cinste următoarea rundă. - Da.
Frumoasă jachetă, omule.
Ţi-ai tras-o ?
- Da. - Da ?
De şase ori.
Mi-a fost teamă că faci aşa.
Eşti nebună.
Ce ?
E totul în regulă ?
Jamie... Dragule ?
- Îţi bate inima tare repede. - Ştiu.
Ce e... ?
Jamie.
Jamie, OK. Eşti bine.
Vorbeşte cu mine.
Am...
- Am... - Ştii ceva ?
Respiră. Nu-ţi face griji. Respiră doar.
E în regulă.
Eu...
- Te iubesc. - Ce ?
Doamne. Dă-mi o secundă, da ?
O, Doamne. Aşa simt.
- Ba nu simţi. - Nu mă atinge !
Bine.
- Vrei un pahar cu apă ? - Îmi pare rău.
- Nu, e bine. Puţină apă ? - Da, apă.
Da.
Uite, vezi ? Poftim.
Bine.
- Te iubesc. - Ba nu...
- Nu mă pot opri din zis. - Opreşte-te.
Nu pot. Te iubesc.
Nu înţelegi.
Nu am mai spus asta nimănui.
- Nu ai spus niciodată "Te iubesc" ? - Nu.
Nu ai spus-o părinţilor ?
- Nu. - Nici fratelui ?
Iisuse, eşti mai paradit decât mine.
Eu i-am spus o dată unei pisici.
- Mă face să mă simt mai bine. - Da ? Bine.
Da. Acum poţi să mă iei în braţe.
- Bine. - Bine.
Bine.
Joshie.
E dezgustător.
Jamie, nu am ştiut că vii acasă !
Hei.
Ascultă, nu e ceea ce pare, da ?
Păi, cam e, dar... Stai liniştit.
Da, nu e problemă. Scuze, am crezut că l-am prins pe frati-miu
masturbându-se în timp ce se uita la mine făcând sex.
Mă concentram la ea.
Aha, la ea.
- Adică la iubita mea ! - Nu.
- Îmi pare rău. - Nu la ea.
La corpul ei. Înregistrarea face ca totul să pară mai mare ?
Pentru că n-am crezut că are sânii atât de mari.
Apoi te-am văzut pe tine şi am zis: "Cine a lăsat anaconda în pat ?"
- E perversă treaba. - Crezi că şi tata o are mare ?
O avea când eram copii,
dar totul pare mai mare când eşti copil, nu ?
Bine. Scuze.
Stima mea de sine ar prefera
să nu ai penisul mai mare decât al meu, asta e tot !
Nu te enerva.
Fugi, Josh !
- Fugi, Joshie. - Putem discuta ca bărbaţii !
- Nu, e în regulă... - O să distrugi caseta !
Nici un om normal nu încape pe bancheta asta din spate.
Definiţia aia te exclude pe tine, Josh.
Cu siguranţă aş sta mai confortabil pe bancheta unei Hot Wheels.
Nu-mi mai simt picioarele.
- Te simţi bine ? - Nu !
Nu vorbeam cu tine, Josh.
- Te simţi bine ? - Sunt bine.
Bine.
- Te aşteaptă. - Ce faci ?
Bine. Ce face Maggie ?
Intră.
Nu, intră. Haide.
Testosteron, omule.
Mergem la Chicago în două zile. Mă pregătesc.
Este o adevărată orgie sub masca unei convenţii medicale.
- Vii şi tu, nu ? - Nu ştiu.
- Am uitat. Cum se simte ? - Se simte minunat.
Ei bine, eu nu. Am nevoie de pauză.
Casele de asigurări de sănătate mă omoară !
Am nevoie de multe femei uşuratice să se arunce în direcţia mea.
Că tot veni vorba...
O, eşti un adevărat zeu, domnule.
- Chiar nu vii ? - Ai putea face ceva pentru mine.
Ce anume ?
Să începi să prescrii Zoloft în loc de Prozac.
Ştii că Trey îmi e prieten, omule.
Ştiu asta.
- Sigur. Zoloft. De ce nu ? - Minunat.
- Bună. - Bună.
Cum ţi-a fost ziua ?
Nemaipomenită.
- A ta ? - A mea ? Ziua mea a fost...
Ziua mea a fost mişto.
- Am fost la clinică. - Da ?
Pentru o reţetă
şi am aşteptat trei ore lângă un tip cu o furculiţă înfiptă-n cap.
- Poftim ? - Da.
Apoi am mers la farmacie să-mi iau medicamentele.
Dar era închis, aşa că Maggie a rămas fără tratament.
Te simţi bine ?
De ce, arăt ca naiba ?
- N-am zis asta. - Da. N-ai zis asta.
N-ai zis-o cu voce tare.
Mersi. Vreau şi eu un pahar.
Scuze.
Nu crezi că ai băut destul ?
Nu, dar tu crezi asta.
Pardon ?
Ia spune-mi, ce găseşti atractiv la mine ?
Vor fi 600 de fete dornice să-ţi facă oral la convenţia asta.
- Nu merg la convenţie. - De ce nu ?
Ieşi cu vreo fostă majoretă slabă şi sexy din Alabama
care moare să discute analiza pieţei şi tehnici de vânzări
cu un administrator sexi căruia îi place să facă prăjituri.
Şi îţi masează capul în timp ce tu vorbeşti de maleficele generice.
Sau, ştiu eu, o persoană normală
care are energie şi vrea să facă lucruri şi să se distreze.
- Ei bine, eu te vreau pe tine. - De ce ?
Ce încerci să demonstrezi ?
Că eşti o persoană de încredere ?
Încerci să te ţii de ceva o dată-n viaţă ?
Sper că realizezi că nu înseamnă că eşti o persoană bună
pentru că faci sex din milă cu o fată bolnavă, da ?
Aproape că m-am dus acasă cu cineva de la clinică azi.
Bine.
- Poftim, vezi ? - Bine.
Nu-ţi uita pagerul.
Nu vreau...
Vino cu mine la Chicago.
- Keith. Ce mai faci, omule ? - Jamie. Sunt bine.
Mă bucur să te văd. Îţi merge bine ?
Mă duc să fac ceva cu fetele. Habar n-am ce.
- Cum dau de tine ? - Îţi dau apel.
Stadiul unu ?
- Mă scuzaţi ? - Fiul meu e în stadiul trei.
Nu este evident, stai liniştită.
Suntem vizavi.
Pacienţii şi-au pierdut răbdarea.
Când te plictiseşti aici şi vrei să afli ce se întâmplă cu adevărat.
Mulţumesc.
FII AVOCATUL SĂNĂTĂŢII TALE
S-o ia dracu' de supă. La fel şi şireturile.
La dracu' cu bijuteriile şi spălatul pe dinţi.
- La dracu' cu... - Nodul de la cravată. La dracu'...
- Cu încheiatul nasturilor la cămaşă. - Şi cu prostia aia de meditaţie.
Şi cine ştia că Dumnezeu a vrut să fim atât de talentaţi
la făcut laba ?
Soţul meu zâmbeşte mereu.
Boala Parkinson m-a făcut
mai sensibilă şi mai compătimitoare.
Să sperăm că avem cale lungă de bătut. Mă simt bine şi...
Şi este o luptă constantă să încerci să-ţi menţii demnitatea
şi eleganţa în societate.
Ca să depăşeşti asta, trebuie să te descurci cu ce ai.
Sunt vizavi. Vino şi tu.
Mi-a oferit să iau copilul în braţe şi el a ajuns în copac.
Când prietena mea m-a întrebat odată dacă vreau ceva, i-am spus:
"Ce zici de un nou creier ? Unul normal."
A zis: "Soţul meu nu-l foloseşte pe-al lui."
Staţi un pic.
Nu contează. Scuze. Mi s-a părut că am auzit un leac.
Dar sunt şi lucruri bune.
Trebuie să înţelegeţi că sunteţi aceeaşi oameni.
Sunteţi tot acolo. Şi viaţa continuă.
Viaţa este minunată. Vă mulţumesc.
Parkinson, nu ?
- O, nu. - Nu, soţia ta.
Iubita.
E în stadiul unu.
- Are zile bune şi rele, nu ? - Mai mult bune.
- Tu ? - Soţia. Din 1973.
În stadiul patru.
Ai vreun sfat ?
- Nu ai nevoie de sfatul meu. - Haide. Sunt uşor de instruit.
Te sfătuiesc să mergi sus, să-ţi faci bagajul şi să laşi un bilet drăguţ.
Să-ţi găseşti o femeie sănătoasă.
Îmi iubesc soţia cu adevărat. Dar nu aş mai trece prin asta.
Chestia e că nu-ţi zice nimeni
că boala asta va fura tot ce iubeşti la ea.
Trupul, zâmbetul şi mintea ei.
Mai devreme sau mai târziu, îşi va pierde coordonarea motorie.
În timp, nu o să se mai poată îmbrăca singură.
Apoi începe distracţia. Îi cureţi rahatul.
Faţă imobilă. Demenţă.
Nu e o boală, e un roman rusesc.
Îmi cer scuze. Am sărit calul.
Ţine-te bine.
Ştiai că există şi alţi oameni cu boala Parkinson ?
E remarcabil.
Oameni incredibili. Care fac chestii.
O doamnă aleargă maratoane, iar alta face scufundări
şi sunt supărate şi sătule să fie marginalizate.
Şi... Doamne, sunt atât de mişto.
Mă simt bine. Mă simt foarte bine.
Nu m-am mai simţit de mult atât de bine, şi tu m-ai adus aici.
În fine, nu sunt la convenţia iniţială, dar...
Jamie, eu... Jamie.
- Am fost o căţea cu tine. - O, nu.
Şi nici măcar nu ai fugit. Cum e posibil ?
E ca şi...
E prima dată în viaţă când...
...nu mă simt singură.
Că cineva e acolo pentru mine. Ştii cât de mult înseamnă asta ?
O, Doamne.
Te iubesc.
E adevărat.
Te iubesc. Te iubesc cu adevărat.
Ropinirol, tratamentul pentru Parkinson în fază incipientă
- Hei. - Hei.
Ce faci ?
Nimic.
Am adormit.
Un leac pentru Parkinson ?
- Asta vreau să aflu. - Pfizer, sunt medic generalist.
20 de universităţi, 15 spitale universitare, companii farmaceutice
până şi INSP-ul lucrează la asta.
În momentul în care găsesc leacul, vei fi primul care mi-l vei vinde.
Între timp sănătatea ei se înrăutăţeşte.
Ce e ăsta: General Hospital ? Ce vrei să fac ?
Vreau să te simţi rău.
Dacă mă simt rău pentru pacienţii pe care nu-i pot ajuta, nu rezist o zi aici.
- Tratamente de ultimă oră ? - Nu ştiu.
- Vrei să-ţi fac o listă ? - Minunat. Mâine.
Pfizer, eşti un puşti de treabă.
Şi îţi merge bine, nu. Eşti sigur că vrei să faci asta ?
Vreau o listă cu doctori şi un nume de la INSP. Mulţumesc.
Cu plăcere.
- Vezi zona asta verde ? - Da.
Îmi cer scuze.
Eşti bine ?
Ia un Z-Pak. Bine ? Isuse !
Îmi pare rău, cartea de credit a fost refuzată.
Beneficiile chelării: elimină toate metalele din sânge.
Am obţinut remisiune totală la pacienţi
cu cancer în metastază avansată, SM...
- La naiba. - Parkinson, lupus...
Acest tratament schimbă vieţile oamenilor.
A uitat de pacea mondială.
Adică am zburat 2.000 de mile
pe banii noştri ca să-mi spui că programarea a fost amânată ?
Cu două săptămâni ?
Vreau să vorbesc cu dr. Rosenblum, bine ? Crezi că-mi pasă ?
Mi se rupe unde e. Nu înţeleg ce...
Vreau să vorbesc cu directorul spitalului.
Ne-am planificat totul după programarea asta,
şi acum îmi zici... Nu, tu nu înţelegi.
Am aşteptat două săptămâni...
Vreau să vorbesc cu directorul spitalului. Cu directorul...
Hei.
- M-am săturat. - Vreau să merg acasă.
- Facem testul şi mergem acasă. - Randall.
E atâta birocraţie şi un nou protocol...
Nu încerca să-mi bagi asta pe gât. Te rog. N-o să mă fac mai bine.
Asta e o prostie.
Ba asta e. Sunt obosită şi plictisită.
Mag, de ce eşti plictisită ?
Parkinsonul nu e viaţa mea. Eu am Parkinson.
De ce nu-mi pot trăi viaţa în loc să devin un proiect medical ?
Ce mă paşte e destul de nasol oricum.
- Nu vrei să faci... - Nu.
Tu vrei. Asta a devenit mult prea important pentru tine.
Nu vrei să te faci bine ?
Ba da. Cu disperare. Dar nu o să se întâmple. Înţelegi ?
Ştiri noi: nu există leac.
Dar tu trebuie să ştii că mă fac bine ca să mă poţi iubi.
Asta e o nebunie.
Trebuie să-ţi iei lucrurile din apartamentul meu.
Ce naiba ?
Eşti în ascensiune, Randall. Chicago, apoi managementul.
Următoarea oprire, director general.
- Nu poţi realiza asta cu un om bolnav. - Fac ce vreau.
Ştiu.
Eşti un om bun.
De fapt, eşti un om extraordinar.
Mult mai bun decât crezi tu.
Nimeni nu vrea să fie cel care fuge de relaţie.
- Eu nu fug. - Nu e alegerea ta.
Hai să mergem acasă. Putem face şi dragoste.
Iar după, va trebui să pleci.
- Asta e o prostie. - Termină.
- Nu trebuie să faci asta. - Adio.
Bună, ai sunat la M. Murdock.
Dacă nu răspund, probabil că nu vreau să vorbesc cu tine.
E chiar trist.
Încerci să nimereşti coşul de gunoi
sau doar în jurul lui, ca să-l oftici ?
Stan. Ce s-a întâmplat ?
Ce se întâmplă e că prietena ta, Lisa, Cassie, parcă aşa o cheamă
dă o petrecere în pijamale diseară, la casa unui bogătaş.
- Petrecere în pijamale ? - Ce e aia ?
Adică fete în pijamale ? Şi se dezbracă ?
Mă gândeam că poate ne aduci nişte vitamina V, nişte omuleţi albaştri.
Stan, mi-ar plăcea. Dar nu cred că pot.
- Mă simt puţin... - Ce faci ? Stan, e Jamie.
O să vin. Ne vedem mai târziu.
Mergem la petrecere în pijamale !
Pregăteşte-te, eu sunt deja în pijamale.
M-am răzgândit. Nu am mai fost la petrecere în pijamale dintr-a patra.
Doamne ! Eu n-am vrut să vin aici de la început.
- Tu ai vrut să vii. - O să mă vadă lumea dezbrăcat ?
Ai un corp frumos. Nu ştiu de câte ori să-ţi mai zic asta.
Mă supără când îmi spui asta.
Ia uite cine a venit.
Clasa muncitoare. Îmi place.
Intraţi.
Cum naiba să practic medicina ca lumea cu 50 de pacienţi pe zi ?
Plus vizite.
Şi telefoane zilnice cu familiile... Idioţii naibii.
Îţi spun: "Nu, vă înşelaţi", pentru că s-au uitat ei pe Internet.
Mă lupt pentru facturi şi pentru onorarea reţetelor.
Companiile de asigurări insistă să nu te plătească.
Şi marile firme de avocatură abia aşteaptă.
Pariază pe faptul că o să faci o mare greşeală.
Profesia asta pentru mine a fost ca o chemare divină.
Să le fac oamenilor viaţa mai bună.
Şi uită-te la mine.
Uite unde erau ei.
Randall, ridică-te şi vino cu mine.
Hai cu mine. Vino.
- Eşti în regulă ? - Du-te, fiule.
Fiţi roditori şi înmulţiţi-vă.
Chestia cu afacerile de software e că sunt foarte volatile.
Da. Nu ştii niciodată pe ce model financiar se bazează.
Se schimbă la şase luni.
Şi nu ştii niciodată ce vor spitalele.
Într-o zi e conectivitate cu colegii,
în alta e vorba de integrarea de bază a infrastructurii existente.
Poţi să-i atingi dacă vrei.
Mulţumesc.
- Pe aici. O să vezi. - Nu.
- Nu cred că ar trebui să o facem. - Am o surpriză.
Am o surpriză.
Ea e amica mea, Khae.
E thailandeză.
Şi mă interesează thailandezele.
Iar pe ea o interesează Jamie.
- La fel şi eu. - Nu, staţi un pic. Eu nu...
Ţi-am zis că tocmai mi-am făcut compania publică ?
Este foarte palpitant
pentru că lucrezi la ceva mult timp, şi apoi vine momentul...
Ştii, să culegi roadele...
Chiar am sentimente mixte în legătură cu asta.
- Ne place de Jamie. - Ne place de Jamie foarte mult.
Ce s-a întâmplat ?
Bun.
- Bună. - Scuze.
- Josh. - Ai grijă.
- Îmi pare rău, Stan. - Hei, Pfizie.
Josh.
- Josh ! - Stai. Discutam doar.
- Bună. - Bună. Trebuie să plecăm.
- Acum ? - Josh.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
- Mi-a făcut plăcere. - Ţinem legătura.
E ca o îngheţată pe băţ.
La naiba. Habar n-aveam că se poate întâmpla asta.
Se întâmplă rar, dar se întâmplă.
- Crezi că o s-o amputeze ? - Mai taci şi condu.
O glumă proastă.
Scuze ! Căutam schimbătorul.
- Al naibii... - Scuze.
Oricum, am petrecut cea mai bună noapte din viaţa mea.
- Minunat. - Nu, serios. Nu glumesc.
Şi asta datorită ţie.
Nu am crezut că o să am vreodată o astfel de experienţă.
Şi e incredibil. De asta sunt atât de fericit acum.
Pentru că am futut-o pe fata aia. Am futut-o bine.
Mă gândeam în sinea mea:
"Doamne, asta e fără însemnătate. Nu simt absolut nimic."
- Bravo, Josh. - Da.
În toţi anii ăştia am fost gelos pe tine...
Acum a venit rândul meu să fac sex lipsit de semnificaţie.
Am realizat în momentul ăla că, dacă n-aş fi trăit asta,
n-aş fi ştiut cât de mult nu mi-o doresc. Înţelegi ?
Iar acum mă pot întoarce la Farrah simţindu-mă bine cu mine
pentru prima dată în viaţă.
Şi asta datorită ţie, Jamie. Fratele meu mai mare, Jamie,
cu scula lui enormă care nu se mai culcă !
Mulţumesc, frate. Scuze ! Greşeala mea !
În plus, acţiunile mele Pfizer au crescut cu 40 la sută.
URGENŢE
- Bună. - Bună.
- Te pot ajuta cu ceva ? - Am o reacţie adversă.
La ce medicament ?
Ia loc şi mă ocup imediat de tine.
Poftim ?
Chicago.
Mi-au oferit postul.
Felicitări ! E nemaipomenit.
Jamie, este tot ce ţi-ai dorit. E formidabil, frate.
Sunt foarte mândru de tine. Nu sunt surprins, sunt mândru.
Ştii cine o să se bucure ? Mama şi tata.
Jamie Randall reuşeşte în viaţă. E incredibil, frate.
Ar trebui să fii foarte mândru de tine.
Dacă serveşti boeuf bourguignon,
trebuie acompaniat de un vin decent de Burgundia.
Sau măcar un Pinot.
Randall.
Maggie.
Scuze. El este Jeremy.
- Justin. - Justin.
Mă duc să aduc maşina.
Ar fi minunat, Justin.
- Da. - Eu am...
- Am încercat să te sun... - Sunt cu altcineva.
Da, văd asta.
Deci...
Tu ce faci ?
Sunt bine.
Bine.
Hai, lasă-mă !
Trebuie să plec.
Maggie ?
A fost...
...o plăcere să te văd.
Mă omori, Randall.
Hei. Aici era.
Eşti gata să sărbătoreşti ?
Maggie.
- Bună, Bruce. - Ce faci ?
Ce sărbătoriţi ?
Acest tânăr star rock o să ia pe sus oraşul Chicago.
Ai primit postul din Chicago ?
Felicitări ! Mă bucur că te-am văzut, Bruce. Trebuie să plec.
Mi-a părut bine să te văd, Maggie.
Pace.
Nu ţi-am zis eu ? Ce ţi-am zis ? Spune că ţi-am zis.
- Trebuia să pariezi pe asta. - Unde o să locuieşti ?
În centru, poate. Undeva departe de familie.
În centru ?
Tu ? Tu vrei să stai în Near North.
Piţipoance.
Bistrouri, baruri, păsărică.
Ce-ar fi să mă mut lângă tine ? În suburbie.
- Ieşim la o bere din când în când. - Ba nu, nu vrei asta.
De ce nu ?
Am primit o mărire de salariu barosană.
- Glumeşti. - Mulţumită ţie.
Nenorociţii ăia.
Nu obţineam în veci postul din Chicago. Sunt prea valoros pe teren.
- Nu pot să cred. - Recunoaşte-mi meritul.
E nevoie de un ochi sofisticat să depisteze talentul
în rataţi colosali de genul tău.
- Nu înţeleg. - Nu am vrut să merg la Chicago.
Am vrut să te fac să crezi asta, ca să vrei să mergi la Chicago.
- Să munceşti mult să ajungi acolo. - Incredibil.
Mi-e îmi place pe teren. Îmi plac motelurile împuţite.
Îmi plac drumurile lăturalnice şi mall-urile din inima ţării.
Asta-mi place. De ce să locuiesc în casa mea, unde plătesc ?
De ce m-aş uita la campionatul copiilor ?
De ce să dorm în pat cu nevastă-mea ? De ce ?
- Bine, deci... - Bine, deci...
Ce e... ?
- Vorbim ? - Da.
Bine.
- Bună. Sunt Maggie Murdock. - Bună.
Sunt gata să fac sex delicios şi desfrânat cu...
- Cum te cheamă ? - Hai, lasă-mă !
O, da, Jamie, sau aşa ceva,
şi ne filmăm ca să-şi amintească cât de sexi sunt.
Eram.
Copii, dacă vă uitaţi la asta,
puneţi caseta în ascunzătoarea secretă a lui mami imediat,
altfel o să vă pară rău şi vor fi consecinţe.
Ce altceva ?
Doar că sunt fericită.
În momentul ăsta, acum.
Modul cum îţi cade lumina pe faţă.
Adierea care intră pe fereastră...
Nu contează dacă o să mai am 10.000 de momente ca ăsta sau...
...doar pe ăsta, pentru că...
...sunt toate la fel.
Da, doar atât.
Chiar acum, momentul ăsta.
E al meu.
Nu. La naiba
Richard. Ea unde este ?
Haide !
Hei !
Maggie !
Hei ! Mag !
Jamie ?
- Trage pe dreapta. - Nu, nu pot.
Doar o secundă. Opreşte.
Trebuie să vorbesc...
...cu tine.
Eu nu vreau să vorbesc cu tine.
Aşteaptă un pic.
Deschide uşa. Bine.
Scuze.
- Am nevoie de tine. - Pleacă de aici.
- Am bătut cale lungă să-ţi spun asta. - Ce, ar trebui să fiu impresionată ?
Nu ştiu. Da.
Nu vrei să te dai jos din autocar, să vorbim o secundă ?
- Doar o secundă. - Avem un orar de respectat.
Cinci minute. Te rog.
Nu vă supăraţi dacă vorbim cinci minute, nu ?
Este arătos.
- Cinci minute doar. - Da, aşa e.
Cinci minute, şi după, te las.
Sunt un nemernic, bine ?
Nu, chiar aşa sunt.
Fiindcă...
Nu...
Nu mi-a păsat de nimeni şi de nimic toată viaţa.
Şi treaba e că toţi au acceptat asta.
Au zis: "Aşa e Jamie."
Iar apoi tu...
Iisuse.
Tu.
Tu nu m-ai văzut în felul ăsta.
Şi nu am cunoscut pe nimeni
care a crezut cu adevărat că eu sunt suficient.
Până te-am întâlnit pe tine.
Şi apoi m-ai făcut să cred şi eu asta.
Aşa că, din păcate,
am nevoie de tine.
Şi tu ai nevoie de mine.
Ba nu am.
- Ba da, ai. - Ba nu, nu am.
- Ba da, ai. - Termină. N-o mai spune din nou.
- Ai nevoie de cineva să te îngrijească. - Nu am.
Cu toţii avem.
O să am nevoie de tine mai mult decât tu de mine.
- E în regulă. - Nu, nu e.
Nu e corect.
Sunt locuri unde trebuie să ajung.
Şi o să ajungi.
Poate doar că va trebui să te car.
Nu-ţi pot cere să faci asta.
Nu mi-ai cerut-o.
Hei.
Să zicem că într-un univers alternativ există un cuplu ca noi, bine ?
Doar că ea este sănătoasă, iar el perfect.
Şi în lumea lor ce contează e: câţi bani fac,
cât îi costă vacanţa, care e prost dispus în ziua aia
sau dacă se simt vinovaţi că au menajeră.
Nu vreau să fim oamenii ăia.
Vreau să fim noi.
Te vreau pe tine.
Asta.
M-a îngrijorat mult gândul ce aveam să devin când cresc.
Ştiţi voi, de genul câţi bani o să fac sau...
Sau dacă devin cineva important.
Uneori lucrul pe care ţi-l doreşti cel mai mult nu se întâmplă.
Iar alteori, ţi se întâmplă ceva la care nu te aştepţi.
Precum renunţarea la postul din Chicago şi la tot
şi decizia de a rămâne şi a mă înscrie la Medicină.
Nu ştiu.
Întâlneşti mii de oameni
şi niciunul nu te afectează în vreun fel.
Iar apoi întâlneşti o persoană
care-ţi schimbă viaţa pentru totdeauna.
Subtitluri de: Claudiu Oprea