АМЕРИКАНСЬКИЙ ҐАНҐСТЕР
ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ
Щасливого Дня подяки!
Давай сюди!
- Налітай! - Давай!
Бампі!
ГАРЛЕМ - 1968
- Бампі! Ми тебе любимо! - Тримай, дорогенька.
Сюди! Сюди!
Френку! Давай! Іди сюди.
У цьому і проблема. Найбільше лихо Америки.
Вона стала надто великою, тому й губишся в ній.
Продуктовий на розі став супермаркетом.
Кондитерська - МакДональдзом.
А це місце - якимось оптовим непотребом.
А де ж предмет гордості власника?
Де персональний сервіс?
Бачиш, про що я кажу? Дідько...
Яке вони мають право викидати постачальників,
викидати посередників,
купувати напряму у виробників?
Самі лише Sony та Toshiba.
Китайози залишають американців без роботи.
Такі зараз справи.
Все гаразд?
Навіть нема кому...
ножа приставити.
Гей!
Є хтось?
- Чим можу допомогти? - Викликайте швидку.
Не треба, Френку.
Ніхто ні за що не відповідає.
Викликайте швидку!
Хтось каже, що Бампі Джонсон був чудовою людиною.
У поминальних промовах його згадують як щедру людину, що жила для інших.
І ніхто не використовує образів, які перш за все асоціюють
Елсуорта Бампі Джонсона із поняттям Ґанґстер.
А проводжають його у останній шлях не останні люди.
Кримінальний бос Домінік Каттано, голова Гарлемської мафії Нікі Барнс.
Нікі! Нікі!
Є навіть політики:
тут присутній губернатор, мер Нью-Йорка,
голова наглядової ради поліції, світила спорту та шоу бізнесу...
Бампі Джонсон помер у віці 62 років,
він був героєм для мешканців Гарлему чотири десятиліття,
одні називали його гарлемським Робін Гудом,
Інші жорстоким бандитом...
Не розумію.
Я думав, що похорони Бампі мали б бути краще організованими.
- Хочеш щось? - Ні, дякую.
Хочу курячі крильця на свої похорони.
Добре, Нікі Барнс. Хто це?
Він навіть не зрозумів нічого.
А я просто продовжував товкти йому пику.
У мене немає вогню. У тебе є?
Гаразд. Дуже добре.
Гей, Френку.
Знайди-но мені вогню.
Я буду вдячний.
Доне Каттано.
- Як справи, Россі? - Добре.
- Хочете щось випити, сер? - Налий йому віскі з льодом.
Іди. Іди сюди.
Я знаю, що тобі боляче, Френку.
Мені теж.
Зі мною все гаразд.
- З тобою все гаразд? - Так.
Я впевнений, що Бампі не казав тобі,
але я обіцяв йому, якщо з ним щось трапиться,
я подбаю про те, щоб тобі було добре.
Дуже дякую.
Знаєте, тут кожен другий винен Бампі гроші.
Вони думають, що я забув, але я виб'ю з них борги.
Оце так сила духу. Уперед.
Містере Робертс,
розкажіть нам про справу Сполучені Штати проти Міда, її суть,
рішення і її значення для нас сьогодні.
А ви будете критикувати містера Робертса, отож слухайте уважно.
Ненавиджу коли називають моє ім'я. Це неначе стояти
біля дошки в класі, обернувшись...
І всі ті люди такі розумні, знають більше за мене.
Більше за смерть люди бояться публічного обговорення.
- Мені від цього хочеться блювати. - І ти хочеш цим заробляти на життя.
Ні, не цим. Я подолаю цей страх.
То це мені зробити?
Ні, я сам це зроблю, ми знайомі зі школи.
- Зі школи? - Вітаю.
Якщо не візьме, то просто вкинь, це дієвий метод.
- Вкинути? Добре. - Так.
- Як справи, Сьюзі? - Привіт, Джею.
- Як ти, крихітко? - Все добре.
Гаразд? Готовий.
Гей! Це ж його голова!
Ти ж був мені другом.
Клянуся Богом, Річі. Я не знав, що це ти.
Я б ніколи не прищемив тобі руку.
- Ти травмував мені руку. - І давно ти повістки розносиш?
- Це тимчасова робота. - Тимчасова?
- На життя вистачає? - Стули пельку.
Ну, я ж отримав повістку. Може забудемо про все?
Після нападу на поліцейського? Сумніваюся.
Заради старої дружби. Що ти хочеш? Що тобі дати?
Скільки дають за напад зі зброєю, Джею?
- П'ять років мінімум. - П'ять років.
Ну ж бо, хлопці. Хлопці. Чого вам треба? Що ви хочете?
А кого ти знаєш?
Хочете букмекера Ела, або бухгалтера? Я їх здам.
НЬЮ-ДЖЕРСІ
Стоп, стоп, стоп.
Ось він.
Це він. Це букмекер.
Гаразд, Карло, чеши звідси.
- Прямо тут? - Так. Забирайся.
- Ось так... Може не треба. - Давай. Вперед.
На все добре.
- Будемо його пасти чи машину? - Подивимось, хто вийде з машини.
Може він нас розкусив?
Ти просив ордер? Де ж він?
Я дзвонив їм.
Дзвонив їм десять секунд тому.
Я бачив його з купюрами, Джею.
Із купюрами? Ти бачив паперовий пакет. Невідомо, що всередині.
Ми обидва це знаємо. Не наїжджай на мене.
Навіщо квапитись? За півгодини ордер буде тут.
- У мене заняття у вечірні школі. - Доведеться пропустити.
- Грець із ним. Ходімо. - Упевнений?
Ще б пак. Уперед.
Лайно.
- Джею. - Що?
Дідько.
В ефірі найулюбленіше шоу наших слухачів! Ви слухаєте
Суботній вечір із Джефферсоном Кайє! Настає час випуску новин!
Дочекайтесь найактуальніших новин тільки на нашій радіостанції!
Не перемикайтеся! Ми повернемось за десять хвилин!
- Це ж не пара баксів. - У принципі, це те ж саме.
Поговоримо про принципи?
Річі, якщо коп здає таку купу грошей, він цим дещо каже.
Він здає копів, які беруть гроші. Нас зацькують.
- У будь-якому випадку буде кепсько. - Ні, якщо залишимо їх собі.
Якщо ні - ти правий, нам кранти. Тому краще залишити.
Дідько! Хіба ми цього просили,
приставляли комусь до макітри пістолета, вимагаючи грошей?
Копи мочать копів, яким не довіряють.
Нам не можна їх здавати.
Не можу повірити!
Скільки?
987,000$.
А де ж решта?
Навіщо ти рахуєш їх тут, у всіх на очах? Ти збожеволів?
Запхніть їх у пакети, запечатайте і віднесіть до камери схову.
Довбаний бойскаут.
Що? Що?
ДЕПАРТАМЕНТ ПОЛІЦІЇ НЬЮ-ЙОРКА
Детективе Трупо, підпишіть тут.
Ви готові заробити чималі грошенята?
- Завжди готові. - Ще б пак.
- Погляньте. - Тримайте.
Тільки подивіться. Яка краса.
Ще три пачки.
Гей, не розкидайте це лайно.
- Знаю. - Гаразд, обережніше.
Гей! Для тесту цього достатньо.
Трохи менше.
Це наркота з французького картелю,
Едді Іден та Сонні Ґроссо відібрали у нас кілограми цієї ширки!
Копи все конфіскували, всіх заарештували,
а потім почали красти її з кімнати речдоків,
розводити усіляким лайном і продавати нам назад.
Таким чином вони контролюють ринок.
М-ре Россі, ось сюрприз для Вас.
Це триває роками. Вони жиріють за рахунок нашої наркоти.
Що скажете?
Куди котиться світ, Френку?
Кляті пройдисвіти.
Шкода щодо Бампі.
У Гарлемі більше ніщо не буде, як раніше.
Можна було гуляти вулицею, і ніхто тебе не зачепить, бо про це дбав Бампі.
Півкіло.
А як у тебе справи?
Панує хаос. Кожна горила сама за себе.
Покидьок!
Як так можна жити? Повинен бути порядок.
У італійців такого б ніколи не сталося.
Важливіше за будь-чиє життя - порядок.
Френку.
Привіт. Заходь, Клоде. Сідай.
- Як справи? - Добре.
- То ти бачив там Нейта? - Так, постійно.
- Нейт усюди. Він молодець. - Еге.
- Він досі там? - Так. Зараз він у клубі.
- А де саме: у Сайгоні? - У Бангкоку.
- У Бангкоку? - Не думаю, що він коли-небудь повернеться.
Ходімо.
За рахунок закладу, нашим хлопцям в уніформі.
Дякую, лялю. Дуже люб'язно.
- Дякуйте Френку. - Спасибі, Френку.
Просто розслабся.
Доводиться колотись кілька разів.
Лягаві досі розводять це лайно.
Нічого не скажу, бо ціна що треба,
але в'єтнамська ширка вставляє...
набагато сильніше.
Ти що, не помітив банку, Френку?
Здається, ти пройшов повз неї.
Банка з грошима. Доведеться приліпити на неї табличку?
Погляньте на цього ніґера. Знаєш, Френку, Бампі більше не кришує 116- ту.
Гарлем більше не належить Бампі. Я тут тепер господар і беру 20%.
Тоді не торгуй наркотою, Френку. Знайди пристойну роботу.
Хочеш бісову роботу, Френку? Приходь найматися до мене.
Можеш мене повсюди возити, відчиняти мені двері.
Так, сер, Ні, сер. Буде виконано, сер. Що забажаєте, мій господарю.
Двадцять відсотків.
Двадцять відсотків - це мій заробіток, Танго.
Віддам його тобі - що ж залишиться? Нічого.
Двадцять відсотків витіснять мене і будь-кого іншого від справ.
Існують допустимі шляхи для здирництва, Танго.
Навіть Бампі не брав 20%.
Клятий Бампі здох.
Братан.
Двадцять відсотків?
Ось тобі. Доку, ходімо.
Наркоманія у В'єтнамі включає в себе не тільки марихуану!
Вважається, що третина американських військових експериментує там
з опіумом та героїном!
Влада звітує про конфіскацію великої кількості марихуани, героїну та пігулок!
Кожну особу та транспортний засіб, який проходить через ворота,
ретельно обшукують!
Солдати отримують доступ до наркотиків у багатьох розважальних закладах
Бангкоку, Сайгону та інших місцях по всій території В'єтнаму та Таїланду.
За офіційними даними, доступність, відносна дешевизна
і висока якість героїну у Сайгоні та на Далекому Сході
призводить до епідемії героїнової залежності серед солдатів США,
- Оператор. - Так, міжнародний.
- Яке місто? - Бангкок.
- Вам відомий код країни? - Так, 376.
- За перші три хвилини буде... - Я заплачу.
Алло?
- Чим я можу допомогти? - Нейте.
- Я тебе знаю? - Так, це ж я.
- Хто? - Я, Френк. Твій кузен, ніґере.
Тримай, купиш собі новий костюм.
СПЛАТИТИ ЧОТИРИ ТИСЯЧІ ДОЛАРІВ
8 АВЕНЮ В. 116 СТР.
- Слухай, мені шкода. - Годі, Річі.
Цього не можна було здихатись. Я заберу його наступного тижня.
Ми переїздимо.
Що? Куди?
У п'ятизірковий готель. Яка тобі різниця?
До моєї сестри.
- До твоєї сестри? У Вегас? - Так.
Ти не переїдеш у Лас-Вегас. Принаймні, не з Майклом.
А що ж мені з ним робити, залишити з тобою? Уявляю цю картину.
Гей, хлопці! Заспокойтесь.
Лорі, Лас-Вегас - не те місце, де варто виховувати дитину.
А тут комфортні умови? Поряд із твоїми друзяками?
Коли ж я бачитиму свого хлопчика?
На цих вихідних. Минулого тижня.
Щоб вам заціпило.
Я чемно попросив вас замовкнути. Тепер доведеться вас прикінчити.
Клянуся, я засаджу кулю у ваші кляті голови!
Негайно припиніть і приберіть сміття!
Заспокойся, мужик. Усе нормально.
Довбаний псих.
У тебе немає пістолета.
Упевнена?
Ти навіжений, Річі.
У тебе немає для нас місця.
Побачимося у суді.
Підійди, Майкле. Попрощайся із татом.
- Ходи сюди. - Привіт, малий.
Побачимося наступного тижня. Ми щось придумаємо.
Ходімо, купимо тобі морозива.
У вас залишилось десять хвилин.
Десять хвилин.
ЗБЕРІГАЙТЕ ТИШУ ТРИВАЄ ІСПИТ
БАНГКОК
Потрусіть задом, дівки.
Годі, кралю. Не кажи що за 5$ ти мені нічого не зробиш.
Плати гроші, щоб бути тут, второпав?
Припини.
Він сказав багато.
Це твій кузен?
Так... це він.
Він кузен моєї колишньої дружини.
Спитай його, скільки він хоче.
Скільки ти хочеш, Френку?
Скажи йому, я хочу 100 кіло.
Ніхто із моїх знайомих не зможе продати тобі стільки. Доведеться
брати у різних постачальників, і він не буде на 100% чистий.
- Мені це не треба. - Я розумію, Френку,
тобі треба вийти на синдикат Чіу-Чоу, зрозумів?
Шолон, Сайгон. Якщо вони захочуть мати з тобою справу.
Розумію, але буде вже запізно. До того часу все розділять.
Я хочу купувати там, де купують вони - у виробника.
- То ти хочеш сам усім заправляти? - Чому б і ні?
Я дістався аж сюди.
- Ти попрешся у довбані джунглі? - Я вже у джунглях.
Озирнися. Вони жеруть тарганів, чи ще якусь бридоту.
Ніґере, я кажу про змій, тигрів, В'єтконг,
комарів, які вб'ють тебе на хрін.
- Хочеш попертися в джунглі? - Їдьмо.
- До біса. Ходімо. - Їдьмо. Чому б і ні? Вперед.
Гей, Френку.
Цю точку прикрив Гоміньдан,
переможена армія генерала Чан Кайші.
Як Ви завезете це у Штати?
Не варто про це турбуватися.
- На кого Ви працюєте? - Це Вас теж не має хвилювати.
Хто Ви насправді?
Френк Лукас, так записано у моєму паспорті.
- А кого Ви представляєте? - Себе.
Ви збираєтеся завезти 100 кг героїну в Сполучені Штати,
ні на кого не працюючи? Хтось це дозволить?
Саме так.
Певно, він божевільний.
Після цієї першої покупки,
якщо Вас не вб'ють марсельські імпортери,
або їх люди в Штатах, що далі?
Тоді я куплю у Вас набагато більше. Обіцяю.
І якщо Ви не проти, я більше не буду сюди їздити.
Звичайно, ні.
Братан.
- Брат по духу? - Брат по духу.
П'ятдесят штук, цього вистачить їм, пілоту і хлопцям на тому боці.
Дай їм сто тисяч.
П'ятдесят достатньо, Френку.
Віддай їм сотню. Ось.
Затям...
це все, що в мене є, якщо товар чомусь не прийде...
Послухай, кузен чи не кузен, я ділова людина, розумієш?
У мене немає часу на чиїсь похорони.
Дам тобі знати, коли все буде в повітрі.
Братан.
Лайно.
- Річі? Цей мудак мене розкусив. - Так.
Не знаю як, але розкусив.
Він поліз за пістолетом.
У мене не було виходу. Тут сотні людей чули постріли.
Ти маєш якось мені допомогти.
Любий.
Ти де, Джею?
Це проблема.
Диспетчере, в мене 10-13. 10-13.
Зрозуміло. Яка адреса?
Друга вежа.
Квартира 1-Г.
Патруль у районах Кент і Вест.
- Представтеся, будь ласка. - Детектив Річі Робертс.
Відповідь негативна, на цій території жодного патруля.
Лайно.
Прошу, повторіть запит. Мені знадобиться допомога.
- Відповідь негативна, патруля немає. - Пішов ти!
Я не казав про копів. Знаєш, що я скажу?
Я схоплю цього вилупка і вб'ю!
Ти відповіси за це, покидьку!
Куди ти лізеш?
Що ти робиш, бовдуре?
Гей, спокійно. Зберігайте спокій, гаразд?
Я дізнаюсь, що там відбувається.
Річі.
Відкрий двері! Відкривай кляті двері!
А де підмога?
Ти білозадий вилупок!
Немає підмоги? Чому?
Колись ти вийдеш, падлюко!
- Перев'яжіть йому шию. - Річі, він мертвий.
Я знаю, що він мертвий. Перев'яжіть йому шию, витріть голову,
посадіть його, ніби він сидить, розплющить йому очі.
Відкрийте ці двері!
- Гаразд? Ходімо. - Дідько.
Тепер почистіть його.
Добре. А де розчин?
Гей.
Відкрийте ці кляті двері!
- Дай мені свою пушку. - Що?
Виходь, довбаний сцикун!
- Твій жетон при тобі? - Еге.
Я замочу того сучого сина!
- Готові, хлопці? - Добре. Просто рухайтесь уперед.
- Усе гаразд? - Так.
Усе під контролем!
Ми відвеземо його у лікарню.
Прошу всіх відступити назад!
Із ним усе гаразд.
Усе нормально. Ми про нього подбаємо.
Розійдіться.
Усе добре. Просто дайте пройти.
Він у порядку.
Він живий.
Що сталося усередині?
Ми відвеземо його у лікарню.
Дякую, чуваче.
Дідько.
Той мерзотник відтяв від мене шматок. Уявляєш?
Він відтяв шмат від копа. Я мав це зробити. Вбити чи бути вбитим.
Оце так скажений світ, правда?
А що, на біса, ти там робив?
Я займався розслідуванням, і все таке,
як ти мене вчив. Перевіряв хлопців,
аналізував факти, намагався скласти все до купи.
Той тип був дилером. Торгував наркотою. Справжній покидьок.
Проте він навів пушку не на копа, Джею.
Він погрожував нарику, який намагався його обікрасти.
Що ти верзеш?
Що ти робиш, чувак?
- А це що таке? - Це мої гроші! Вони мої!
- Що це таке? - Я заробив їх у поліції!
- Ти вбив людину! - Я їх заробив під кулями!
Ти його вбив, вкрав його гроші і покликав мене, щоб я допоміг тобі викрутитись.
Фактично, після цього я став співучасником злочину, падлюко.
Я розкажу тобі факти. Просто напиши звіт із моїх слів,
тоді вважатиметься, що так і було, ось єдиний вихід.
Я не можу цього зробити.
Я ніби прокажений, бо послухав тебе та здав мільйон баксів.
Після такого зі мною ніхто не працюватиме.
Я зможу викрутитися з цього лайна, Річі. Це просто.
Лише напиши цей звіт між нами, ми ж партнери.
Я не можу цього зробити.
Гей!
Стій! Стій!
Щоб тебе!
ВАШИНГТОН
Відкрийте багажник.
- Нехай буде мир! - Ел Бі Джей, скільки ти вбив дітей?
Забирайтесь із В'єтнаму!
у весь голос, що війну у В'єтнамі необхідно припинити,
найпростіше це зробити, якщо Сполучені Штати
спакуються і заберуться з В'єтнаму прямо зараз...
Що скажеш?
Зазвичай я бачу чистий від 25% до 45%.
А тут немає домішок, алкалоїдів, розчинників.
Він 100%.
- Можна? - Візьми собі.
Спасибі, Френку.
ПОРОШОК ЛАКТОР
БЛАКИТНА МАГІЯ
Купую. Ніяких розстрочок, позик, нічого.
Готівка.
Чудово.
Я не говорю про твої недоліки, Річі. Тільки я знаю їх у повній мірі.
Я говорю про роботу у поліції.
Тебе цікавить, чи беру я гроші?
- Я не роблю цього, це не для мене. - А як там твої друзі-сусіди,
- ти все ще з ними тусуєшся? - Так.
- Граємо у бейсбол на вихідних. - З шахраями? Це добре виглядатиме.
Я ходив із ними до школи. То й що?
Як щодо Джозефа Содано?
- До чого тут він? - Річі, я лише намагаюся
зрозуміти, про що говорила твоя дружина. Якщо це неправда - скажи мені.
Так, він один із них.
- Він хрещений батько твого сина? - Так.
Він точно її трахає.
Тебе це дійсно бентежить? Чи просто не хочеш, щоб вона перемогла?
Знаєш, на другому поверсі є кімната для допитів.
- Я так і думала. - Двері зачиняються з середини.
Усім встати.
Боже, Річі. Трахай мене, як коп, а не як адвокат!
Не відповідай!
Так?
- Річі Робертс. - Привіт, Норме.
- Привіт. Річі Робертс. - Вітаю. Детектив Норман Райлі.
- Привіт, Норме. Як справи? - Добре.
- То це він? - Так.
Підібрав чудову нічку, щоб відкинутись. Тут як на Центральному вокзалі.
Тут постійно так.
Пощастить, якщо встигну додому до півночі. Я такого ще не бачив.
- Я повинен щось підписати? - Так. Отут.
Я заберу це і зареєструю у відділку.
Гаразд.
Найголовніший ворог народу у Сполучених Штатах - це наркоманія...
Щоб побороти цього ворога,
необхідно здійснити новий, всеохоплюючий наступ...
Федеральні органи влади оголосили про свій намір створити
спеціальні відділи боротьби з наркотиками у Вашингтоні, Нью-Йорку, Лос-Анджелесі...
Детектив мало на що здатен
без підтримки колег.
Ви знаєте, чому я її не маю.
Це неважливо. Ти вчинив так, як повинен був.
Найкраще місто у світі! А перетворюється на вигрібну яму.
Усі крадуть, збувають.
Поглянь на себе. Ти не можеш працювати, бо вчинив правильно.
Добре, що ти не єдиний чесний коп у місті.
Спеціальний відділ боротьби з наркотиками у Вашингтоні це не цирк.
Вони чесні. Я впевнений, бо вони хочуть, щоб ми ними керували.
А я хочу, щоб ти був очолив їх як наш представник.
Це федеральна контора, кому я звітуватиму?
- Листоноші? - Звітуватимеш мені,
мені та Федеральному прокурору, більше нікому.
Ти більше ногою не ступиш у поліцейський відділок.
Працюватимеш у власному приміщенні, сам обиратимеш собі людей,
хлопців, які навіть копійку з тротуару не піднімуть.
ҐРІНСБОРО, ПІВНІЧНА КАРОЛІНА
- Майстерня У Г'юї. Хто це? - Як справи, хлопче?
Як вважаєш, хто це?
- Френк. - Який Френк?
- Френк, твій братан, ніґере. - Френку?
Саме так.
Гей, Мелвіне! Мелвіне, де мама?
- Що? - Френк телефонує!
- Мамо! - Як у тебе справи?
Френк телефонує!
- Що? - Мамо, Френк телефонує!
Френк! Боже мій!
- Так, коли? Ти тільки скажи, чуваче. - Я вам передзвоню.
О шостій, збери всіх. Поклич маму, всіх.
- Гаразд? - Добре.
ПРОДАНО
- Привіт, Френку! - Як життя?
- Привіт, Френкі. - Як справи, дядьку Френк?
Вилазьте з машини. Виводьте дітей.
Поглянь на це, крихітко.
Боже мій! Я така рада тебе бачити, синку.
Це ж треба, у тебе тут чимало землі!
- Цікаво, а що бідні люди... - А чий це маєток, Френкі?
Це твій будинок, мамо.
- Мій? - Він твій.
А ще чий?
Так, моя кімната буде отам.
Хто-небудь хоче ще капусти?
Слухайте! Я хочу сказати, що я дуже щаслива бачити за столом усіх моїх дітей
та онуків одночасно.
Моє серце сповнене щастя.
- Насолоджуйтесь. - Гаразд, бабусю.
Сподіваюсь, у тебе є робота, з таким апетитом.
На нього поклали око. Тобто, око з вищої ліги.
- Справді? - Хіба не так?
Усе правильно, тату.
Подивимось, як він кидає м'яча після обіду.
Ні, його неможливо впіймати. Я маю на увазі...
Він кидає краще, ніж Ґібсон. Мова йде про 150 км/год.
- А ти його впіймаєш? - Він упіймає облизня.
Ми ще могли грати, коли мені було п'ять. З тих пір він не може не відставати.
- Це твоя кімната. - Вона ідеальна.
Лише поглянь на це!
Усе прекрасно. Чудово. Просто...
Як ти...
Я замовив.
- По пам'яті. - Тобі було п'ять, коли усе забрали.
- Саме так. - Як ти міг пам'ятати?
Як я міг забути, мамо?
Кажу тобі, це ідеально. Усе ідеально.
Не можу передати, як сильно тебе люблю.
Я теж тебе люблю, мамо.
Усе гаразд.
Ці двоє - специ із прослуховування, мають надійних інформаторів,
вони чесні й безстрашні.
І такі ж скажені, як ти, Річі.
То де вони?
Із тією стрункою білявку - то Джонс.
Краще всіх знає вулиці. Знає наркоту, але не торчок.
Загалом, надійний хлопчина.
А той, із двома гладкими негритосками - Абруззо.
Йому до вподоби великі дупи.
Він наче бульдог. Жартувати не любить. Трохи норовливий,
але даремно навіть бабцю не образить.
Слухай, Річі, ми працюємо в команді. Хочеш мене, мусиш взяти і їх.
То коли починаємо?
Чоловік, на якого я працював, керував однією з найбільших
компаній в Нью-Йорку. Він керував більше 50 років.
П'ятнадцять років, вісім місяців і дев'ять днів я був із ним поруч.
Працював на нього, захищав його, наглядав за ним, вчився у нього.
Бампі був заможним, та не таким, як заможні білі.
Він не був багачем.
Він навіть не був власником своєї компанії. Вважав, що був,
проте лише керував. Власникам були білі, тож він належав їм.
- А я не належу нікому. - Привіт.
- Як справи, крихітко? - Добре.
Я власник своєї компанії.
І вона продає товар, кращий, ніж у конкурентів,
за найнижчою на ринку ціною.
То що ми продаємо, Френку?
Як справи, Руденька?
Це мої брати із Північної Кароліни. А це Руденька.
- Вітаю. - Як справи?
- А це дівчата. - Привіт.
Ви що, ніґери, ніколи цицьок не бачили?
- А чому вони всі голі? - Щоб не змогли нічого вкрасти.
Чудово.
Найважливіше в бізнесі - чесність, сумлінність, самовідданість,
родина,
завжди пам'ятайте про наше коріння.
Дякую, Шарлін.
У цьому світі ти той, ким ти є, лише одне з двох.
Або ти хтось,
або ніхто. Зараз повернусь.
Давай лише свіже. Якщо змусиш мене повернутись,
- то знаєш, що буде. - Танго.
- Ти зрозумів? - Вам не доведеться повертатись.
- Ніяких проблем не буде. - А тобі, Френку, щось запропонувати?
Де мої гроші? Руденька віддала тобі пакунок.
А ти мав передати гроші. Ось банка. Клади двадцять відсотків.
- У банку? - Саме так.
Іди в дупу... Ну, і що ти зробиш?
Що за лайно, Френку? Що зробиш? Пристрелиш мене у всіх на очах?
Давай.
Дідько.
Ось так. Двадцять відсотків.
Про що я говорив?
Це новий загін боротьби з наркотиками в окрузі Ессекс.
Наше завдання - масштабні арешти. Ніяких вуличних наркоманів.
Ми шукаємо постачальників та розповсюджувачів.
Героїн, кокаїн, амфетаміни.
Ніякої трави менше півтони. Ніякого порошку менше 40 кіло.
На дрібноту свій час не витрачаємо.
Ми займемося великими партіями, великим грошима та великою спокусою.
Я чув одну байку про тебе.
Ніби ти знайшов мільйон баксів не міченими купюрами
і здав у касу. Це правда?
Так. Це когось не влаштовує?
Мене також. Думаю про це кожен день. Я вже міг бути у Флориді,
відпочивати на яхті, рибалити.
- Я б теж так хотів. - Але я все ще тут.
І полювати ми будемо на інших акул.
- Все гаразд? - Так.
- Бачиш це, Річі? - Так.
Ця наркота - типовий товар.
А Блакитна магія - вдвічі потужніший.
Це найчистіший порошок, який я бачив, його навіть курити можна,
бо деякі білі хлопчаки бояться голок.
Я за нього десять баксів віддав.
І його продають усюди, на кожному кроці.
Як таке можливо?
Хто дозволив собі продавати настільки чистий товар за півціни?
Френку, радий тебе бачити!
- Усе гаразд? - Так. Щойно повернувся.
Два місяці був на півдні Франції.
Подивіться праворуч. Чудово, дякую.
Нікі!
- Посміхніться, Нікі. - Покажіть обкладинку.
- Розумієте, про що я? - Гей, Нікі, подивіться сюди.
Тримайте.
Нікі!
Хто це? Подивись на себе, братан.
ЗАРЕЗЕРВОВАНО
Так тримати.
Пані та панове, Коричневий Бомбардувальник! Чемпіон!
Пан Джо Луїс!
- Хто це разом із Джо? - Міс Пуерто-Рико.
- Вона що, королева краси? - Так. Справжня.
- Будьмо. - Так, братан.
- Ви б не могли вийти на хвилинку? - Звісно, Френку.
Так, сер.
Дякую.
Що таке, старий?
- Чого ти шкіришся? - Та просто.
- У чому справа? - Ти про що?
- Підійди.
- Що це на тобі? - Ти про що? Що саме?
- Оце! - Гарний костюм.
Гарний костюм? Це костюм клоуна...
- Годі тобі. - із табличкою "Заарештуй Мене".
Ти привертаєш багато уваги. Послухай мене.
Найголосніший в компанії - найслабший в ній.
Я тобі це казав.
- Хочеш бути, як Нікі Барнс? - А що з ним не так?
- Мені він подобається. - То він тобі подобається?
Хочеш бути, як Нікі? Може й працювати на нього будеш?
Розділиш із ним камеру? Готуватимеш для нього?
- Він хоче поговорити з тобою. - Ти з ним про мене розмовляєш?
- І про що ж? Про що саме? - Це зовсім інше.
- Тоді про що мова? - Ми просто говорили
- й згадали тебе. - У зв'язку з чим?
Не знаю. Я сказав йому, що передам тобі.
Знаєш... Малий...
Якби ти не був моїм братом, я б просто пристрелив тебе.
Виніс би твої паскудні мізки.
- Годі тобі. Не треба. - Цього тижня я піду з тобою по магазинах.
- Я вже ходив. - Помітно.
Ти ж усе ще винна мені танець?
Доку, не чіпляйся.
Френку, дивись.
- Вітаю. - Привіт.
- Френк Лукас. - Єва Кендо.
- Радий знайомству, Єво. - Навзаєм, Френку.
Ти - Френк, і це твій клуб.
Так, я - Френк, і клуб - мій.
Чому ж він називається Клуб Смола, а не Клуб Френка?
Коли ти власник, то можеш називати як заманеться.
- Клуб Смола. - Або Френка. Френкова Смола.
Смола для Френка.
Можна й так.
Хочеш відпустити мою руку?
Так.
- Ти вже йдеш? - Ні, повертаюсь за стіл.
Скласти тобі компанію?
Так?
Уся бридота.
- Так. Хто тут у нас? - Помив руки?
- У мене лише один знімок. Обережніше. - Гаразд.
- Спірмане, як щодо нього? - А хто це?
- Джої Содано. Небіж дона Каттано. - Почепи його біля боса.
- Абруззо, він схожий на твого дядька. - Так, але менш вродливий.
Тоді на твою сестру. А де фото Швайки?
Дуже кумедно. Їдьте на гастролі як коміки.
Треба фото Швайки Пола.
- Швайка Пол? Звісно. - Ось, тримай. Вішай.
- Швайка Пол буде нагорі. - Ні, Швайка Пол простий солдат.
Ви успішно склали іспит у Адвокатську палату штату Нью-Джерсі...
Той чувак старший за нього. Як таке можливо?
Це Бенні Слон.
Він пішак. А цей хлопець старший.
- Такого бути не може. - Ти ж про Бенні говориш.
Вінні Шкарпетка - зять Каттано.
Джонсі правий.
Хтось із вас коли-небудь бачив, як Швайка Пол продавав наркоту?
Власноруч?
Хтось бачив збут? Був у нього вдома? Бачив, як він фасує наркоту?
- Той щур, Рікі, він сказав нам... - Він мертвий. Вже два тижні.
Мертвий.
Гаразд, можемо зняти його фото.
Не думаю, що у нас є вагомі докази проти бодай одного з них.
Ти про що, Річі? Ми тижнями працювали, чуваче.
Знімайте усіх. Треба починати знову, з вулиць.
Тут більше за річну зарплату, Річі.
Якщо пропадуть, то вже не зможу стільки зібрати.
Тримай.
Знову потрапляю у халепу заради двадцяти штук.
- Це буде Блакитна магія? - Так, Блакитна.
- Забереш завтра. - Тут 20 000$.
Гаразд, залиш тут.
- Як усе пройшло? - Добре.
Ось він.
- Це він? - Так.
Спритний.
- А що нам робити, як він поїде до центру? - Залишимося з грошима.
- Ми залишимося з грошима. - Нам не можна туди їхати.
Можна. Там 20 штук, я за них відповідаю. Я не втрачу їх.
Це не в наших повноваженнях!
- Їдь за грошима! - Гаразд!
- Він зупиняється. - Добре, гальмуй.
Дай я тут вийду.
- Тільки не зникай, добре? - Я тут покружляю.
Їдь!
Френкі, Френкі!
- Сідай. - Що?
З днем народження, джентльмени. Як справи?
Що тут відбувається? Бавитесь у боулінг?
- Це ж треба! Страйк. - Що у тебе між ногами?
- Що в сумці? - Нічого.
- Вставай, вилупку. - Досить вже.
- Стули пельку! - Опусти свою голову.
- Чия це сумка? - Що ти робиш?
Сядь і заткнися! Не рухатись.
Гей, хлопці? Хлопці! Офіцери!
Я Річі Робертс, з Ньюарку.
І це мої гроші.
Що за лайно? Які гроші?
Усі ці купюри мічені, зрозуміло?
Вони зареєстровані в Прокуратурі округу Ессекс.
Перевірте їх. Всі вони починаються з CF3500. Подивіться.
Довбані мітки.
А я вже думав прикупити собі невеличку яхту.
Сталася помилка. Я просто заберу гроші.
- Цього разу. - Гаразд.
- Ось вони. - Добре. Дякую.
Коли я в останнє був у Джерсі? Дай згадаю.
Ніколи.
А чого ж ти приперся без попередження?
Не думав, що можуть виникнути проблеми?
Забирай свої кляті гроші, Річі.
Але більше ніколи не приїзди у це місто без попередження.
Навіть якщо просто захочеш побачити шоу на Бродвеї,
спочатку подзвони і спитай мого дозволу.
Без проблем. Гаразд.
- Поганяємо шари. - Гарні костюми.
Це твоя машина?
Дуже класна тачка.
Доброї дороги до Джерсі.
Дякую.
Я там годинку забронював. Поїхали.
Це твій батько?
Це Мартін Лютер Кінг.
- Не може бути. - Так. Мартін Лютер Кінг.
- Знаєш: Я маю мрію? - Звісно.
Це не він...
Але він був таким же важливим для мене, як Мартін Лютер Кінг.
Чим він займався?
Багато чим. Він був другом, служив Нью-Йорку. Нью-Йорк служив йому.
Він був моїм босом.
Моїм вчителем.
- Чому він тебе навчав? - Він навчив мене багато чому. Він...
навчив мене цінувати час...
навчив робити будь-яку справу дбайливо, з любов'ю.
А ще що?
Навчив мене бути джентльменом.
- І ти такий? - Намагаюся ним бути. Підійди.
Іди сюди. Сідай.
Подивись на мене.
У мене є п'ять помешкань на Манхеттені.
Вілли на східному узбережжі.
Я міг привезти тебе будь-куди, та не зробив цього.
- Натомість привів сюди. - Френку, я шукала тебе, синку.
Бо хотів тебе познайомити зі своєю мамою.
Як справи, мамо?
Це вона?
- Єво, це моя мама. - Привіт, Єво.
Дуже приємно.
- Яка красуня! - Так?
Поглянь на неї, Френку. Вона янгол, що спустився з неба.
Дякую.
Пане Робертс? Вам призначено зустріч.
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
Вибачте. А з ким зустріч?
Служба захисту дітей.
Вона згадувала твоє ім'я.
- Стюардеса? - Ні, не стюардеса.
Жінка зі служби захисту дітей. Вона про тебе питала.
А ще вона питала про мої стосунки зі злочинним світом.
- Добре, давай! Бий, бий! - Так! Хочеш це побачити?
Гей, хлопці.
Джої. Гей, Джої!
Ідіть до басейну. Бігом.
Давайте. Швидше.
Звідки вона мене знає?
Від Лорі.
Вона стала балакучою.
Дуже.
Коли ти попросив мене стати хрещеним батьком мого сина,
- я сприйняв це серйозно. - Я знаю. І ціную це.
Я погодився взяти на себе цю відповідальність.
Дбати про твого сина, якщо, не дай Боже, щось станеться з тобою.
Джої, вона описала мене соціальній службі захисту дітей
не з найкращого боку.
Усі ці нічні зміни, інформатори з суспільних низів, жінки.
Друзі, типу мене.
Атож, типу тебе.
Дядьку Джої, подивіться!
Добре, я розумію.
Якщо спитають мене, я розповім їм те, що хочеш.
- Я збрешу заради тебе. - Ні, не треба брехати.
Просто уникай певні деталі.
Гаразд. Домовились.
Я ще дещо хотів тебе запитати.
- Дещо інше. - Можеш не відповідати, якщо не хочеш.
Блакитна магія. Знаєш?
Знаю тільки, що купа хлопців втратили через це роботу.
- Твої хлопці? - Просто хлопці.
А не знаєш, хто це постачає?
Якісь хлопці з півдня. Це й усе.
- Кубинці? - Я не знаю.
Не мексиканці?
Не знаю.
Кажеш, з Південної Америки?
Не знаю.
Все що я можу сказати, хто б це не був,
вони порушують природний хід речей.
Ось і все.
- Алло? - Братан, як там справи?
ФОРТ БРЕҐҐ - ПІВНІЧНА КАРОЛІНА
КВІНС
ОКРУГ БЕРГЕН, НЬЮ-ДЖЕРСІ
БРУКЛІН
БРОНКС
Френку, познайомся з Майком Соботою.
- Як справи, містере Собота? - А як у Вас?
- Чим можу Вам допомогти? - Лівша.
Чарлі казав, він Ваш племінник.
- Це Янкіз... Янкіз, так. Гей, Стіве! - Янкіз.
- Стіве! Підійди. - Вибачте.
Він молодець. Хочу, щоб він грав у Янкіз. Ти ж добре граєш, так?
- Я Лукас. Підійду навіть у поганий день. - Він грає добре навіть у поганий день,
тож зробімо цей день хорошим, а не поганим, гаразд?
Поліція Нью-Йорка. Спокійно, крихітко.
Гей! Гей! Гей!
- Я тебе затримаю, Джиммі. - Ти не можеш мене затримати.
- Де наручники? - У мене є дозвіл, покидьку.
У тебе є дозвіл? Перепрошую.
Оце так. Кльово!
Я тебе арештую за це. Вона надто добра, щоб її продавати.
Зачекай, в мене є дещо для тебе. Ти нікого не заарештуєш.
Ти пропонуєш мені хабар? Я всіх заарештую!
- Ви всі заарештовані! Ти перша! - Це моя сім'я. Це моя...
Вибачте, вибачте.
- Повернися, крихітко. - Що це таке?
Облиште хлопці. Що з вами?
- Що це було? - А що таке?
- Що ти, в дідька, робиш? - Заспокойся, друже!
У чому твоя проблема?
Твою матір!
З ним все гаразд. Я лише вистрілив йому у ногу.
Боляче, Джиммі!
Вставай.
А тепер усі геть звідси! Забирайтесь!
- Годі, Френку, це нещасний випадок. - Це не був нещасний випадок.
- Йому боляче. - Ні, не боляче,
бо він увесь час під кайфом!
Він твій водій. Здихайся його.
Та годі, він же твій кузен!
Мені байдуже! Він для мене ніхто.
- І що йому робити, повертатися додому? - Мені на це начхати!
Хай вшивається додому! Гей! Гей! Гей!
Та не три ж ти так. Ти все розмажеш! Що не розумієш? Це ж альпака!
Це альпака за $25,000! Ти все розмажеш. Спробуй соду.
Тепер, послухайте, недоумки. Від сьогодні,
я нікого особисто не приймаю! Зрозуміло?
Маєте до мене справу, розмовляйте з Г'юї! Г'юї перекаже все мені! Зрозуміло?
- Гаразд. - І ніколи по телефону! Зрозуміло?
- Зрозуміло. - Гаразд!
І зніми ці чортові сонячні окуляри.
- Зніми ці чортові сонячні окуляри! - Якого дідька?
Зграя недоумків.
Тут усе перевезене.
Кожна цеглина.
З Глостерширу.
- Звідки? - З Великої Британії.
Твоя черга.
Будь ласка.
Пускай!
Ходімо, Єво.
Упевнена, тобі кортить побачити весь будинок.
Звісно. Перепрошую.
Дякую за чудовий обід. Було дуже смачно.
Як ти ставишся до монополії?
До настільної гри?
Ні, Френку, я вважаю, що монополії заборонені законом у цій країні,
бо ніхто не хоче конкурувати.
Ніхто не хоче конкурувати з монополією.
Ось дозволити б таке молочним фермерам,
половина з них завтра ж відійшла б від справ.
Намагаюся заробити на життя.
Це твоє право. Тобто, право кожного. Це ж Америка.
Але за рахунок інших цього робити не можна.
Бо це не по-американському.
Тому ціна, яку ми платимо за пляшку молока,
ніколи не дорівнює собівартості виробництва цієї пляшки,
і це має контролюватись. Ціни мають бути справедливими.
Хто має це контролювати? Вважаю, я встановив справедливу ціну.
- Не думаю, що вона справедлива. - Справді?
- Ні. - Як на мене, справедлива.
Я знаю, що твої клієнти задоволені,
ця купа волоцюг-наркоманів.
Та хто ж подбає про колег-фермерів, Френку? Про нас ти подумав?
Про них ти подумав?
- Про фермерів? - Так.
Домініку, я дбаю про них так само, як і вони дбають про мене.
Я просто розмірковую вголос.
Якби ти брав частину товару та продавав по оптовим цінам...
Сідай.
То ми б могли працювати разом. Займатися розповсюдженням.
Не знаю. У мене з цим нема проблем.
Моя територія з 110-ої по 115-у. Там все гаразд.
Я не маю на увазі місцевий рівень.
Я кажу про масштаби великої мережі.
Лос-Анджелес, Чикаго, Детройт, Лас-Вегас. Охопимо всю країну.
Я гарантую тобі спокій в бізнесі. Не хочеш цього?
Тобі це знадобиться.
Не знаю, що ти про мене думаєш. Я людина Ренесансу.
Люди, з якими я маю справи щодня, не надто просвітлені, Френку.
Навряд чи вони чули про громадські права.
Вони не жадають змін.
Не з позиції того, як робляться справи, і хто їх робить.
Я говорив із ними, щоб не виникло непорозумінь.
Ось що я маю на увазі, коли говорю про твій спокій.
Ти платиш від 75 000$ до 80 000$ за кілограм?
Я теж людина Ренесансу.
Я продам за 50 000$.
Невже ти довіришся цим людям? Вони на тебе дивляться...
Вони дивляться на мене, як на Санта Клауса з торбою подарунків.
Ніби ми - їх допомога.
Тепер вони працюватимуть на мене.
Я прогнозую, що бій із Джо Фрейзером
буде як зустріч гарного аматора із справжнім професіоналом.
Як бій любителя з Олімпіади...
Алі переможе не пізніше третього раунду.
Це тобі не бій із Оскаром Бонавеною чи Соні Лістоном.
- Ти битимешся із Джо Фрейзером. - Усім це відомо.
- Він лише базікало. - Подивись на Фрейзера!
Алі його розчавить.
- Я зупиню його. - Зупиниш мене? Ти? Як швидко?
- Не роби заяв... - Один до десяти!
Сьогодні, 8 березня 1971 року. Ми зібрались у Медісон-Сквер-Ґарден
на Бій століття.
І це надзвичайна подія!
Ми споглядаємо багато рукостискань та неймовірно гарних жінок.
Та попри усі посмішки та рукостискання,
атмосфера настільки напружена, що її відчуваєш майже фізично.
Присутні усі знаменитості.
Сінатра, Ґраціано, Девід Фрост та Даян Керрол.
А також Вуді Аллен та Даян Кітон. Зірки продовжують приїздити.
Абсолютно усі журнали, такі, як Лайф чи Тайм,
роблять свої прогнози. Демпсі каже, що я програю.
А коли Джо Луїс сказав те саме, то я зрозумів, що виграю.
Бо Джо Луїс завжди помиляється в прогнозах та ставить не на тих.
Джо Луїс сьогодні тут. Стережіться.
Офіційна вага Джо Фрейзера - 93 кг...
Порхай, як метелик, жаль, як бджола...
Не дивитимешся бій, Бобе?
Не полюбляю бокс.
Це не бокс, хлопче.
Це політика.
- У мене для тебе також дещо є. - Невже?
Шуба? Для мене?
Подобається?
Шуба? Так, гарна.
- Що скажеш? - Клас.
- Упевнений? - Цілком.
Сюди, Семмі.
Семмі! Поверніться.
Джо Луїс! Подивіться сюди!
Як справи, Френку?
Вітаю, Джо.
Пані та панове, дозвольте мені представити вам наших гостей.
Ми збираємося представити людей із різних сфер життя.
І не тільки зірок шоу-бізнесу.
Бо сьогодні тут зібрались усі!
Головна подія!
П'ятнадцять раундів!
Бій за звання абсолютного чемпіону світу у важкій вазі!
Уперед, Алі!
З Луїсвіллю, штат Кентуккі, в червоних шортах!
Чемпіоне! Це Френк Лукас.
Його вага 97 кілограмів!
Вітайте Мухаммеда Алі!
Його суперник з Філадельфії, штат Пенсильванія,
у зелених шортах!
Хто там сміється разом із Каттано?
Звідки в нього місця біля самого рингу?
Чемпіон світу у важкій вазі,
Джо Фрейзер!
Привіт, Френку. Ти збираєшся весь вечір сидіти в шапці?
- Я так пропущу бій. - Ти за це заплатив.
Джо, давай!
Цей тип, мабуть, постачальник. Або просто сутенер.
- Інакше, ми б знали його ім'я. - У нього були козирні квитки.
Кращі, ніж у Домініка Каттано. Хіба ні?
Джо Луїс тиснув йому руку.
Хто ж цей хлопець?
- Що це? - Це номер його лімузину.
Перевір компанію з прокату.
Сюди, містере Лукас. Добре.
Можна зняти звідси, Френку? Звідси.
Добре виглядаєш, Френку!
Прекрасно!
Так тримати, Френку!
Вітання!
Вона найгарніша наречена, яку я коли-небудь бачив.
Вона моє сонечко, містере Вільямс. Шкода, що Бампі її не побачить.
Кидай мені!
Зроби фото.
Іди сюди, коханий.
- Що відбувається? - Сиди спокійно.
Вітаю, Френку.
Детективе.
Упевнений, що зробив правильний вибір? Вона дуже красива жінка і все таке...
Гей, гей, послухай, послухай.
Перед тим, як ти щось скажеш про мене чи про мою дружину,
зрозумій, що це найважливіший день у моєму житті, детективе.
Я розумію, я розумію.
Чоловік, що носить пальто з шиншили за 50,000$,
навіть не пригостив мене кавою.
Тут щось не так. Платиш по рахунках, Френку?
- Не знаю, про що ти говориш. - Ти платиш по рахунках?
Якщо тобі не вистачає своєї долі, звернися до шефа поліції.
А яка у мене доля? Ти ж мене навіть не знаєш.
- Можливо, я особливий. - Ти особливий.
Бачиш ось це?
Відділ спеціальних розслідувань.
Особливий.
Зрозуміло?
Десять штук. Першого числа кожного місяця. За цією адресою.
- Ти закінчив? - Так, у мене все.
Не загуби візитку. Гарного тобі медового місяця.
Поїхали.
Його звати Френк Лукас.
Він родом із Ґрінсборо, Північна Кароліна.
Мав декілька арештів пару років тому. Азартні ігри, нелегальна зброя.
15 років був водієм Бампі Джонсона, його охоронцем і збирачем.
Він був з ним, коли той помер.
Має п'ять братів. Він найстарший. І багато кузенів.
Усі вони тепер живуть тут,
у Нью-Йорку та у Нью-Джерсі.
Один його брат, Декстер,
- живе у Брукліні. Працює в хімчистці. - Чим можу допомогти?
Прийшов забрати речі.
Мелвін живе у Квінсі. Він має меблевий магазин.
- Ось тут? - Ось тут.
Теренс - у Ньюарку. Теж має магазин.
Тернер - в Бронксі. Він продає шини.
Г'юї Лукас - в окрузі Берген. Має автомайстерню.
- А ваш менеджер? - Це моя ціна.
Ні, поїду в інше місце.
Усі ці бізнеси створені для розповсюдження
наркотиків і збору грошей Френка.
Усе в житті Френка, здається абсолютно звичайним,
непоказним і законним.
Він прокидається рано, о п'ятій ранку.
Снідає щоранку в забігайлівці у Гарлемі, зазвичай сам.
Потім починає працювати.
Зустрічається з бухгалтером або адвокатом.
Увечері він зазвичай вдома. А якщо і виходить кудись,
тільки у два клуби, або у вибрані ресторани зі своєю дружиною...
- чи з гравцями... - Клятий Вілт Чемберлейн.
друзями, музикантами. Ніколи з бандитами.
По неділях ходить до церкви з матір'ю.
Потім він везе свіжі квіти
на могилу Бампі. Кожної неділі, не дивлячись ні на що.
Це не типовий день з життя наркоторговця, Річі.
Ні. Бампі Джонсон теж був нетиповим, а сам правив Гарлемом роками.
Хочеш сказати, що Френк Лукас замінив Бампі Джонсона?
- Так. - Його водій?
- Так. - Звучить досить дивно.
Але хіба ж це так? Все, що він робить...
Він роздає індички.
Він робить саме так, як би зробив Бампі, хіба ні?
Кого Бампі навчив найбільше?
Людину, яку бачив кожного дня.
Схоже на сицилійську сім'ю.
Він побудував свою організацію, щоб вона його захищала.
І якщо він так довго був із Бампі,
це пояснює, чого він так багато часу проводить з італійцями.
Цього часу вистачить, щоб усього навчитися.
Справа ось у чому: я не думаю, що ми полюємо на Френка Лукаса.
Нам потрібен той, на кого працює Френк Лукас.
Та особа, яка постачає героїн.
А що ми маємо на нього, щоб притиснути його в суді?
Тому що цього замало.
Без порошку і без інформаторів, ми нікого не посадимо.
Це зрозуміло, сер.
Навряд чи ми знайдемо інформаторів із сім'ї.
Хіба що нам дуже пощастить.
Давайте всі візьмемося за руки.
Боже, дякуємо Тобі за їжу, яку ти послав нам,
щоб наситити наші тіла.
Наповни наші душі небесною благодаттю, в ім'я Ісуса, славимо Його.
- Амінь. - Амінь.
Гей, усе гаразд. Усе гаразд. Ходімо.
Усе гаразд.
- Краще приготуйся, старий. - Давай, велетню. Кидай.
Приготуйся, старий. Гаразд!
Давай, бо тато казав, що в тебе сильна рука. Давай!
Зараз Ви в мене на дупу сядете, дядьку Мелвіне.
Гей, хлопче! Думай, що кажеш. Кидай м'яча!
Блін, я ж пітчер, а не аутфілдер, дядьку Мелвіне!
Стіве. Стіве, іди сюди.
Сядь.
Дядьку Френк. Що трапилося?
- Як справи? - Гаразд.
- Хочеш випити? - Я ж не п'ю.
Просто перевіряю.
Чому ти не прийшов на зустріч, Стіве?
Я домовився з Янкіз і Біллі Мартіном.
Чому ти не прийшов?
Не бреши мені.
Я не хочу більше грати.
- Я вирішив. - Про що ти говориш? Що вирішив?
- Це не те, що я хочу. - Що?
Ти ж граєш ще з дитинства.
Ти майже професіонал. Що ти...
Френку! У нас проблема.
Чого ти хочеш?
Мати те, що є у тебе, дядьку Френк.
Бути тобою.
Братан.
- Вітаю, Френку. - Як життя, Нік?
Все добре.
- Треба поговорити. - Добре. Ходімо.
Усі задоволені, Нік.
Усі: Чарлі, Баз, італійці,
Джонні Лоу. Усі, крім тебе.
Я не розумію, навіщо псувати настільки налагоджену
схему.
Це все бренди. Бренди щось означають. Зрозуміло?
Закрийте пельки!
Продовжуй, Френку. Пробач за це лайно.
Блакитна магія.
Це назва бренду. Як Пепсі, це ж бренд.
І саме я відповідаю за якість.
Клієнти знають це, навіть якщо вони не знайомі зі мною,
так само, як із президентом Пепсі.
Про що ти кажеш?
Я кажу про те, що коли ти розбавляєш мій порошок
на один, два, три, чотири відсотка, і називаєш це Блакитною магією,
ти порушуєш мої права виробника. Ти розумієш, про що я?
З усією повагою, Френку, якщо я купую щось, це стає моїм.
Ні, це не так.
Я купую машину, схочу - пофарбую її.
Так, але цього не варто робити. Ось, що я хочу сказати.
Товар хороший - такий, як є. Ти можеш достатньо заробити на цьому,
не чого не міняючи, це Блакитна магія. Все інше - це жадібність, синку.
Що ти хочеш, щоб я змінив назву?
Я на цьому наполягаю.
Я згоден, Френку. Називатиму Червоними чарами, хоча це не звучить.
Та мені байдуже, як ти це назвеш. Викупай у мене права,
і називай це Блакитним собачим лайном, розумієш, про що я?
Мені начхати, дивись, щоб я більше не впіймав тебе на цьому.
Впіймати мене - це вже занадто. Мені більше до вподоби:
Вибач, що потурбував тебе, Нікі.
Підбирай слова, коли приходиш до мого клятого клубу
без запрошення! Второпав?
Братан.
Лайно. Це що, копи їдуть за нами?
Усе гаразд.
Що вони нам зроблять: випишуть штраф?
У машині є товар, Френку.
- Що? - Він у багажнику.
- Як справи, Френку? - Усе гаразд, а у тебе, детективе?
Як пройшов День подяки?
Не так, як хотілося б. Вийди-но з машини.
Давай мені кляті ключі.
- А де ж твоя Шелбі? - На тому світі, Френку.
- На тому світі? - Стій тут.
Так, сер. Прямо тут.
Тут є на що подивитися?
Гей, та це ж Трупо.
- Це він? - Так.
Довбаний козел.
- Підійди сюди, Френку. - Гаразд.
- Що будемо з цим робити? - Нічого.
Ми це закриємо, покладемо до багажнику,
усі поїдуть додому, скуштують гарбузовий пиріг, вип’ють сидру.
У мене є краща ідея.
Може кинути тебе з братом у річку?
Може наступного разу вибухне твій дім?
- Я любив цю машину. - Я знаю.
- Що він робить? - Домовляється!
Хтось пожертвував гроші для благодійного фонду.
Поглянь на це!
- Вибач, Френку. - Усе гаразд. Сідай в машину.
Добре, передзвони мені.
СІН, СВД, ФБР. Ніхто не дає інформації.
Бо всі думають, що ти хабарник. А ти так думаєш про них.
Я не думаю, вони хочуть це зупинити.
Здається, там працює чимало народу.
Судді, юристи, копи, політики, співробітники тюрми, інспектори з нагляду.
Якщо вони зупинять потік наркотиків,
100,000 людей залишаться без роботи.
Що таке ця мікрохвильовка?
Це найновіша техніка, як атомна енергія.
- Так? - Ось.
Перебудовує молекули.
- Чого? - Попкорну.
Або голови. Спробуй запхнути.
Можу і тобі таку дістати.
Новеньку. З доставкою додому.
Ні, дякую.
Гей. А де це?
В Аспені. Ми щойно повернулися. Там добре. Знаєш, кого ми там зустріли?
Кого?
Берта Рейнолдса.
- Що? Чесно? - Так. Я не жартую.
Там багато людей з Голлівуду. Вони все скуповують.
Ви тут жили?
Знаєш, скільки це коштує? Лижі, підйомник. П'ять кімнат.
Сауна. Все. Нас запросили.
Це місце для тебе.
Невже нічого не можна зробити...
і залишити здорованя у спокої?
Ти знаєш, про кого я.
Якщо я не доповім про це, в мене будуть проблеми.
А якщо доповім, проблеми матимеш ти.
Сподіваюся, ти цього не зробиш.
Річі, облиш. Я тебе не записую.
Звідки тобі знати? Ми ж друзі.
Кажу тобі, це реальна пропозиція.
Від кого? Твого дядька?
Чому ти це робиш? Чому ризикуєш нашою дружбою?
Тому що...
Мені не байдуже, що буде з тобою.
Тобі не слід було цього робити.
Я мусив, у мене не було вибору. І в тебе немає. Річі!
У тебе немає вибору. Залиш Френка Лукаса в спокої.
Френка Лукаса?
Так.
Скажи Марі, що я мусив їхати. Мені шкода.
Поясни, чому.
- Розповідай! - Не стріляйте!
- Ви - Річі Робертс? - Так, а що?
Я передав. Вибачте.
Добре.
Лорі.
Слухай, вибач, що я не забезпечив тобі належного життя, добре?
Мені дуже шкода.
Не карай мене за чесність.
Не забирай у мене сина.
Нащо ти натякаєш? Через те, що ти був чесним,
не брав гроші, як інші копи, я покинула тебе?
Ні, ти не брав гроші з однієї причини.
Щоб виправдати інші свої гріхи.
А це гірше, ніж брати нікому не потрібні гроші.
У наркодилерів, шулерів, хто їх рахує.
Краще б ти їх брав і був чесним зі мною.
Або не брав. Мені байдуже. Але не зраджував мені.
Не обманював свого сина, був би поряд.
А не злягався із хвойдами-стукачками, секретарками і стриптизерками.
З першого погляду зрозуміло, вона одна із них.
Вважаєш, що потрапиш на небеса, тому що ти чесний, але ні.
На тебе чекає те ж саме пекло, що й на твоїх продажних копів.
Усім встати.
Будь ласка, сідайте.
Міс Дікерсон, до того як суд зачитає рішення,
чи маєте Ви ще щось сказати?
Так, Ваша честь.
Ваша честь, сьогодні багато чого було сказано стосовно шкоди
оточення містера Робертса для дитини. Наскільки воно небезпечне.
Ми просимо його захищати нас. Ми довірили йому таку відповідальність.
А потім кажемо: Ми не дамо Вам виховувати власну дитину.
Ви з цим не впораєтеся.
Я не впораюся.
Ти права.
Дитині не варто бути поряд зі мною.
Забирай його у Вегас. А я до нього приїжджатиму.
Ваша честь, я хочу вибачитися, що забрав час у суду.
Доку.
Я бачу їх. Ось вони.
Що він, в дідька, робить?
- Гей! - Шампанське!
- Веселого Різдва, детективи. - Це нам?
Так. Насолоджуйтеся.
Всього найкращого.
Це Крістал.
Південнов'єтнамські війська почали бомбардування
позицій комуністів у місті...
Давати хабарі поліцейським - це одне. З цим немає проблем.
Я підгодовую поліцейських ще з десяти років.
Я вклав в навчання їхніх дітей більше, ніж урядові стипендії.
Та коли один із них втручається... Це вже інша справа. Цей...
Відділ спеціальних розслідувань. Ось їх проблема.
- Вони таке з себе корчать. - Довбані бандюги. Ніяких понять.
- Що скажеш? - Гарно. Просто чудово.
Гаразд.
Поліція мене не так хвилює, як інші люди.
З'явилися машини, яких я ніколи не бачив, люди, яких я не знаю.
І я також.
- Веселого Різдва, Чарлі. - Дякую.
- Я люблю тебе. - Я теж люблю тебе.
Ось, тримай.
Скажу тост і бігтиму.
- Сьогодні гарно відпочинемо. - Ще й як, кицю.
Пане Лукас. Приємного вечора.
Усе чисто.
- Нікі! - Хто там?
- Це твій хлопець, Нікі. Бачиш? - Розумієш, про що я?
Так, я його бачу. Не зупиняйся.
- До чорного входу? - Звісно, ні.
Щоб крадькома увійти до свого клубу?
Неймовірно.
Ходімо.
Чекай. Чекай.
- Що? - Я хочу лишитися в авто.
Френку, я все замовлю. Сам. І зачекаю. Все зроблю.
- І того жовтого соусу. - Жовтого соусу.
І курку. Курку Гунбао.
Увімкни обігрівач, будь ласка.
Чорт. Піду візьму ключі.
- Доку, ключі дай. - Тримай.
Доку!
Вилазь.
- Ви живі? - Так.
Чорт. Давай.
Вставай, люба. Ти в порядку?
Ходім.
То був Нікі?
Хто б це не був, ми зараз підемо і розстріляємо того гівнюка,
ти тільки скажи, Френкі.
Треба щось робити, Френку.
- Не можна так просто сидіти. - Ми їдемо.
- Розходьтеся. - У тебе все гаразд?
Йдіть додому. Сьогодні Різдво. Їдьте до своїх родин.
Зі мною все гаразд.
Йдіть. Будьте зі своїми дітьми.
Уперед.
А ми що робитимемо?
Махнемо в Іспанію чи ще куди? У Китай?
Ходи сюди, сідай. Скажи, куди ти хочеш поїхати.
Френку, ми можемо поїхати, куди заманеться.
- Ні, не можемо. - Ми можемо жити де завгодно, Френку.
Де? І що будемо робити? Тікати? Ховатися? Френк Лукас ні від кого не тікає, люба.
Ми нікуди не поїдемо. Ми залишимося тут.
Це - мій дім.
Тут мій бізнес, моя дружина, моя мама, моя сім'я.
Моя країна. Я нікуди не поїду.
Я ні від кого не тікатиму!
Це - Америка.
І ти також нікуди не поїдеш!
Перемир'я розпочнеться цієї суботи
27 січня о 19:00 за вашингтонським часом під наглядом міжнародних представників.
Я передзвоню.
Гей! Що ви робите?
Річі.
Мені стало відомо, що у Френка стріляли корсиканці.
Французький картель Фернандо Рея,
експортери, яким Френк перекрив кисень.
А я можу подбати про нього у Нью-Йорку.
Не хочу перейматися щоразу, коли він їхатиме
через міст у Джерсі, що в нього знову стрілятимуть.
Річі, нам з тобою треба почати працювати разом.
Нам потрібно об'єднати зусилля.
Наступного разу цілитимуться краще.
Ця дійна корова потрібна нам живою.
Чим, на біса, ти тут займаєшся?
Ти насправді зібрався заарештувати Френка Лукаса? Ти збожеволів?
- А ти що, не знав? - Ні.
У Нью-Джерсі всі божевільні.
Знаєш, що ми тут робимо? Поліцейські арештовують поганих хлопців.
Перш ніж знову поїдеш через той міст,
подзвони мені, щоб було безпечніше.
Я більш просвітлений, ніж мої друзі.
Я можу гарантувати твій спокій.
Це твої слова, Домініку.
Я можу гарантувати твій спокій!
А от мені зовсім не спокійно!
Вони намагалися вбити мою дружину!
Хто це був?
Може хтось із твоїх.
- Я поки не знаю. - Не знаєш?
Ти не знаєш.
Ось що я знаю. Я можу випустити на вулиці 500 людей із зброєю,
наказавши їм стріляти у всіх навколо,
щоб до всіх дійшло.
Френку, це був наркоман. Твій конкурент. Тупорилий пацан,
який хотів себе показати. Хтось, із ким ти забув розрахуватися.
Хтось, ким ти нехтував, на кого навіть не звертав уваги.
Може ти кому дорогу перейшов. Подумай.
Успішним завжди заздрять, Френку. У них багато ворогів.
Вся причина у твоєму успіху. Що ти будеш робити?
Як вирішиш проблему? Станеш невдахою?
Френку, можна бути успішним і мати ворогів, розумієш?
Або можна бути невдахою і мати друзів.
Вибір за нами.
Усю ніч тривала остаточна евакуація
військового та дипломатичного персоналу,
а тим часом північнов'єтнамські солдати підступають до Сайгона.
Неминуче падіння міста призвело до росту паніки та відчаю.
- Оператор. - Так, Бангкок, 367, міжнародний.
Хвилинку, будь ласка.
- Нейте. - Привіт, Френку. Як справи, хлопче?
- Що відбувається? - Усе скінчено.
Так, я дивлюся новини. Що за фігня?
Гра скінчилася, Френку.
Усе скінчилося. Всі їдуть додому. Дайте шанс миру.
Слухай, я не... Послухай мене.
Я хочу дві...
Я хочу, щоб ти вислав дві тони.
Це неможливо, Френку. Всі наші летять додому.
- Всьому кінець. - Я вилітаю до вас.
- Прямо зараз? Невже? - Добре.
Ти вкрала мій порошок?
- Спірмане, прокидайся. - Що таке?
Де мій порошок, Дарлін?
Не бий мене, Джиммі!
Боже! Що... Поліція! Поліція!
- Кинь пушку, Джиммі! - Кидай пушку!
- Покажи руки! - Джиммі, кидай кляту зброю!
Я не граюся з тобою, Джиммі! Я відстрелю твою дурну макітру!
Не стріляйте! Не стріляйте!
У мене є твоя зброя і твої відбитки.
Що тобі світить? Спроба вбивства.
Проклятих п'ятнадцять років!
Спроба вбивства - все рівно, що і вбивство. Вирішувати суду.
Але суд може бути більш поблажливим.
Може вважати вбивством по необережності.
Ясно? Можливо, самооборона.
Все залежить від того, як ми домовимося з тобою.
Бачиш, що тобі світить, Джиммі?
Скажімо, тебе помилують.
І як на це відреагує твій кузен Френк?
Колись він таки довідається,
що ми з тобою провели бесіду.
І раптом у суді ти не винен у вбивстві?
Що він подумає? Він що, дурний? Твій кузен Френк - дурень?
Відповідай!
Ні. Він подумає, що ти розколовся.
Але зараз Френк цього не знає.
Хочеш, щоб він довідався про це з газет?
Чи може хочеш вийти звідси?
Без арешту, без суду, без тюрми, просто вийти сьогодні на волю.
Вибір за тобою.
Опійний мак дуже стійка рослина, він переживе будь-яку війну.
Солдати підуть, а він буде рости.
Як ти збираєшся його доставляти, коли останній американський літак відлетить?
Я щось придумаю.
Ми ще побачимось, це точно.
Не в моїх інтересах це казати, Френку,
але краще вийти з гри переможцем,
ніж просто вийти.
- Алло. - Привіт.
Поклич його.
- Усе, що забажаєш, любчику. - Хвилинку.
- Це Френк. - Привіт.
Слухаю.
Ньюарк.
Тимчасова парковка,
третє місце.
Третє місце, тимчасова парковка.
Ми говоримо про Мустанг? Гаразд. Номерний знак?
- К-А... - К-А..
- 7-6-0. - 7-6-0. Добре.
У Ньюарку немає тимчасової парковки.
- Там тільки літери: A-B-C-D. - Я знаю.
Може він мав на увазі час. 15:00?
Цей номер не з Джерсі, та навіть не з Нью-Йорку.
- K-A-7-6-0? - Так.
Кіло Альфа?
Це номер літака?
Кіло Альфа 760.
Перевірте комерційні рейси. А ви - приватні літаки.
Від маленької Сесни, до найбільших літаків.
Я перевірю воєнні літаки.
Ти куди, Джиммі? Ти нікуди не підеш. Сядь.
- Капітане? - Так?
Це Річі Робертс. Округ Ессекс. Знаю, Ви чекаєте на нас.
Ось наш ордер. Ми обшукаємо літак.
Заждіть! Заждіть!
Скотті, зупини цих солдатів! Перевірте їхні валізи. Кожну.
Ордер на обшук.
- Гаразд. Почніть згори. - Куди вони йдуть?
Проходь, мила.
- Мем, сядьте будь ласка. - Що це таке?
Зупиніться! Гей. Гей. Гей.
Нічого звідси не вивозити, зрозуміло? Нічого не рухати.
- Добре. Зупиніть ці вантажівки. - Стійте.
Зніміть усе з бортів! Все опустіть.
Вони ж здоровенні, Річ.
Що це таке?
Нічого звідси не виїде, доки ми не перевіримо все.
Розумієте, капітане. Нічого.
Ми обшукаємо літак і всі вантажівки.
Ми також обшукаємо всіх людей. Прочитайте ордер, сер.
Блискуча кар'єра твого чоловіка скінчилась.
Сюди прийдуть федерали і все заберуть.
А потім усе конфіскують. Та спершу я отримаю своє.
- То де гроші? - Ви про що? Які гроші?
Про які гроші я кажу?
Про гроші на чорний день, які є у будь-якого ґанґстера в домі.
Якщо вшиєшся зараз, можливо Френк тебе не вб'є.
Закрий рота! Сядь!
Ану сядь!
Міністерство оборони сьогодні оголосило про планову евакуацію
та повернення усіх сил США із В'єтнаму.
Для когось ці новини прийшли надто пізно,
бо ми спостерігаємо як на базу повітряних сил у Довері
прибуває транспортний літак із скорботним вантажем -
привезли найсміливіших та найкращих синів Америки, щоб упокоїти на рідній землі.
Хлопці, спускайте цю труну.
- Відкривайте. - Я цього не робитиму.
Чортова собацюра.
Припиніть це, зараз же.
Ордер дозволяє мені оглядати літак
та його вантаж.
А свого дозволу я не давав.
Мені він не потрібен.
Спокійно, хлопчику! Заспокойся!
Френку, відійди.
Чорт.
Годі!
Пильнуй за трунами. Не випускай із виду.
Зрозумів.
Допоможи мені тут.
Це військовий транспортний літак.
Якби на борту був героїн,
тоді хтось із армійських мав би бути замішаний.
А це означатиме, що у війні, в якій втрачено 50 000 американських життів,
армія займалася контрабандою наркотиків.
Саме так це представлять.
Наче хтось із цього офісу вважає,
що армія США займається перевезенням наркотиків
і намагається довести це паплюженням останків юнаків,
що віддали свої життя, захищаючи демократію!
- На борту наркотики. - Та замовкни вже!
Ти хоч розумієш, що через твої дії
уся федеральна програма із протидії наркотикам
може опинитися під загрозою, бо тобі кортить
обшукати цей клятий літак?
Саме цього ти власноруч досягнеш, пане Робертс.
У мене є перевірена інформація,
що головний мій підозрюваний привіз наркотики цим літаком.
- І хто цей підозрюваний? - Френк Лукас.
- Хто? - Його ім'я - Френк Лукас.
Який Френк Лукас? На кого працює? На яку родину?
Він не італієць. Він чорний.
Це що, якийсь жарт?
Ти в кроці від завершення своєї кар'єри в органах правопорядку
і так зі мною жартуєш?
Моє розслідування свідчить,
що в наркобізнесі Френк Лукас могутніший за мафію.
Воно також свідчить,
що Френк Лукас купує напряму в Південно-Східній Азії.
Він не звертається до посередників, привозить військовими літакам
героїн четвертого ступеня якості в Сполучені Штати.
І робить він це постійно, починаючи з 1969 року.
Я завів справи на всіх членів його угрупування.
Угрупування? Жоден ніґер і за сто років
не переплюнув би американську мафію!
Чому ти так у цьому впевнений? Бо у тебе дупа замість голови?
Лу, будь ласка, прибери цього жида звідси.
- Жида? - Річі, годі.
Гей, Річі!
Знайди докази.
Спірман поїхав за трунами. Вони за півкілометра звідси.
Доку.
Що таке?
До тебе додому навідався Трупо. Це погано.
Френкі, я маю з тобою поговорити. Будь ласка?
- Не зараз, мамо. - Сядь на хвилинку.
Повернися трохи пізніше. Дякую.
- Мамо, я маю йти. Гаразд? - Лише декілька слів.
- Послухай, мені час... - Прошу, лише кілька слів.
Я про дещо розмірковувала.
Якби ти був священиком, твої брати також були б священиками.
Так.
Якби ти був солдатом, той вони були б солдатами.
Вони приїхали сюди через тебе. Ти покликав і вони зібрались.
Я знаю.
Бо ти є взірцем для них.
Вони завжди вірять, що ти знаєш, як краще.
Та навіть вони знають,
що ти не вбиваєш поліцейських.
Навіть я це знаю.
- І Єва знає. - Гаразд, мамо.
Схоже, ти єдиний, хто цього не знає!
Все, мамо, час йти. Обіцяю, що нікого не вб'ю.
Я ніколи не питала, звідки це все,
- бо не хотіла чути брехню. - Не хотів, щоб ти хвилювалась.
- Я мушу йти. - Не бреши мені!
Не роби цього.
Ти хочеш настільки все зіпсувати,
щоб твоя родина відвернулась від тебе? Бо так і буде.
Вони зрозуміють.
- Вона відвернеться від тебе. - Гаразд, мамо.
І я відвернуся!
Труни почали рух, Річі.
Нас цікавлять транспортувальні труни, а не церемоніальні.
Хто ці хлопці?
Що за машина?
Служба охорони Бейонн?
Служба прибирання Бейонн?
Бейонн? Що за маячня? Дай подивитись, Еле.
Нарешті.
Оце так. Це ж пацан-бейсболіст.
Так. Стіві Лукас.
То що нам робити, Річі? Стежити за вантажівками?
Ні, я залишусь тут із малим Лукасом.
Ми стежитимемо за цією вантажівкою.
Вам слід перекусити. Ніч у нас буде довгою.
Хутчіш, це дорожче золота. Це дорожче золота.
Ще декілька. Давайте. Пакуйте їх.
Приймайте. Приймайте.
Хвилинку, дайте хвилинку.
Агов. Лишилося чотири ящики. Не розслаблятися.
Що у них там за вантаж? Що вони там завантажують?
Це наркота.
Це має бути наркота! Точно наркота.
Вирушаємо.
Поїхали.
Лу, це Річі. У нас всі на місці. Всі на місці.
- Ти впевнений, що це воно? - Так, абсолютно. Розумієш?
Так, вони зараз ділять і фасують
у Південній башті на будівництві Стівена.
Ти переконаний, що це воно? Впевнений?
Я впевнений, Лу. Чуєш? Все готове для дії.
Усі хлопці чекають команди. Просто дай наказ і видай мені ордер.
Добре. Домовились.
Все в порядку?
- Тримай ордер. - Добре.
Уперед!
Ворушіться!
- Привіт, мем. Як Вас звати? - Що тут відбувається?
На землю! На землю, падлюко!
- Пішли. - Добре. Ходімо, Еле!
Давайте, хутко.
Швидше, вперед. Рухайтесь!
Ми тут.
Роджере.
Приготуватися.
- Зараз дожену! - Гаразд.
Давай.
Бачу ціль.
Спірмане, будь напоготові.
На цільовому поверсі цивільні люди.
Що?
Ось, тримай.
Гей, Тіме.
Дівчино, піди одягнися.
Давай.
Думаєш, ти поганий?
Стривай. Куди це ти? Куди йдеш?
Вперед!
Я візьму!
Де Тім?
Тихо, малий!
У мене є для вас бутерброди.
А де ж Тім?
Чорт. Він завжди пустує.
Агов, братан!
У тебе є Блакитна магія?
Клятий наркоша!
Розберися там!
Мене ламає! Швидше! У мене є бабло, чувак!
Ну ж бо, ти мене знаєш!
Давай! Мені потрібна Блакитна магія, старий.
Це ж я, Бугалу, чувак.
Гей, у мене є кляті гроші. Ну ж бо.
- Один, два, три! - Клятий наркоша.
Поліція! Поліція!
- Кинь зброю! - Вилазьте, вилазьте!
- Кинь пушку! - Не смій!
- Кинь пушку! Кинь пушку! - Не смій.
Скотті!
Поліція! Всім лягти!
Покидьок!
- Поліція! - Обережно!
Не рухатись, сволото!
Руки вгору! Всім руки вгору!
Поліція!
На підлогу! Лежати! Не вставати!
Гей, чувак, що діється?
Якого чорта?
Лежати! Лежи, паскудо! Лежати!
Руки! Руки!
Програв, малий.
- Дуже дякую. - Нема за що.
Всі чекайте тут. Зачекайте тут.
- Пані Лукас, прошу зайти всередину. - Так, офіцере.
Будь ласка, пані Лукас, зайдіть всередину.
З усією повагою, мем, будь ласка, зайдіть всередину. Дякую.
Руки за спину, обличчям до стіни. Назад.
Чувак.
Ти мені винен гроші? Я тобі ще дам. Тримай.
Ой, ой! Лягаві! Обережно!
Поліція Нью-Йорка! Всім стояти!
Тернере! Тікай!
На землю, паскудо!
загиблі солдати, які захищали нашу країну у В'єтнамі...
Сюди.
Пані та панове, на даному етапі судового процесу
обидві сторони готові до вступних промов.
Із вступною промовою від позивача
виступатиме пан Робертс.
Пане Робертс, Ви готові?
Так, Ваша честь.
Пані та панове присяжні...
Від імені штату Ви почуєте,
що Френк Лукас є найнебезпечнішою людиною
на вулицях нашого міста.
Добре, тепер всі вийдіть. Дайте мені поговорити з паном Річі наодинці.
Виходьте. Я плачу вам погодинно, а не похвилинно.
Дякую.
Диктофона у тебе немає?
Ні.
Добре. Я говорив із моїми адвокатами.
Вони розповіли мені таке, у що я не можу повірити.
Ти дійсно знайшов мільйон доларів у багажнику машини
- і здав їх у касу? Ти це вчинив? - Так.
Ти справді це зробив? Братан. Молодець. Маячня.
А знаєш, що їх привласнив Джонні Ло?
- Можливо. - До ворожки не ходи, м-ре Річі.
Він забрав їх. Ти здав ці гроші,
а він їх забрав, ти нічого не отримав. Хіба ж ні?
То навіщо тобі це?
- Так було правильно. - Це правда.
Хороша відповідь. Так було правильно.
У мене є питання, котре я задаю сам собі:
ти зробив би це ще раз?
Така величезна сума, це було давно.
Скільки за цей час було сплачено податків, аліментів.
Отже, єдиний спосіб з'ясувати це, повторити спробу ще раз.
Хабарництво, здирництво, вбивство, рекет...
Назви мені адресу,
туди під'їде машина, в багажнику будуть гроші.
Ні, дякую.
Упевнений?
Годі, Річі. Думаєш, це справить на мене враження?
Вважаєш себе кращим за них? Ти нічим не кращий..
Такий же самий. Ви всі однакові.
Хочу тебе запитати.
Ти дійсно вважаєш, що посадиш мене за грати,
і від цього на вулицях щось зміниться?
Наркомани так само вбиватимуть,
крастимуть, подихатимуть за ширку.
Посадивши за грати мене нічого не зміниться.
- Нехай буде так. - Так і буде.
Так що ж виходить, Річі? Ми сидимо тут з тобою.
Водій мого брата виявився стукачем.
Ти маєш трохи порошку.
Цього недостатньо, Річі.
А зберігання, постачання, злочинна змова, підкуп офіцера.
Є свідки, які бачили, як ти вбивав людей.
Я знаю номери твоїх закордонних банківських рахунків, майно, бізнес,
все куплене на гроші від продажу героїну.
У мене сотні батьків, чиї діти померли.
Вони мали залежність до твого продукту. І цього вистачить для присяжних,
вони в це повірять. Цей чоловік вбив сотні людей.
І зробив він це сидячи в пентхаусі, їздячи на Лінкольні.
Окрім цього всього, тобі нема про що турбуватися.
Це все дуже добре. Саме тому ми і йдемо до суду, Річі?
Бо в мене теж є свідки.
На моїй стороні зірки. Спортсмени. За мене Гарлем, Річі.
Я дбаю про Гарлем, а Гарлем подбає про мене.
Ти не повіриш.
- Я маю ще дещо, Френку. - Що ж це?
У мене є ціла купа людей, готових свідчити проти тебе,
ця черга простягається від виходу і до кінця кварталу.
Ти знівечив багато життів, Френку.
Наприклад, кримінальний клан Маззано. Пригадуєш? Ти викинув їх із бізнесу.
Я й гадки не маю ні про яких Маззано. Як і вони про мене.
- Вони з тобою дуже пов'язані. - Що? Вони...
- Знаєш, чому? - Чому?
Окрім того, що вони ненавидять особисто тебе,
вони ненавидять те, що ти представляєш.
- Я представляю винятково Френка Лукаса. - Упевнений?
Чорний бізнесмен, на кшталт тебе?
Ти представляєш прогрес.
Прогрес, через який їм доведеться втратити багато грошей.
Якщо забрати тебе з дороги, все може повернутися до норми.
Братан.
Знаєш, що для мене норма, Річі?
Я не бачив цієї норми, відколи мені виповнилось шість.
Хіба нормально бачити, як поліцейські вдираються до мого будинку,
витягають мого малого 12-річного кузена надвір, прив'язують його до стовпа,
запихають йому у рота рушницю з такою силою, що вибивають зуби.
Потім вистрілюють два патрона йому в голову, яка розлітається на шматки.
Оце для мене норма.
Тоді мені було начхати на поліцію.
Мені і зараз на неї начхати. Лайно.
Знаєш, можеш робити, що тобі заманеться.
Мені буде начхати, якщо завтра зранку ти припрешся
з простреленою головою. Розумієш, до чого я веду?
Так, Френку. Ставай у чергу. Бажаючих теж назбиралося аж до кінця кварталу.
Гаразд.
Що ти хочеш зробити?
Ти знаєш, що повинен зробити.
Ти що, хочеш, щоб я стукачив?
Розумію, ти не хочеш, щоб я здавав копів. Тоді хто тобі потрібен, ґанґстери?
Обирай. Єврейська мафія? Ірландська? Італійська?
Вони смокчуть з Гарлема кров, відколи спустилися з корабля, Річі.
Мені начхати на кримінальних босів. Вони твої.
Я до них теж доберуся.
Теж доберешся?
Не може бути! Ти мав на увазі поліцію. Ти хочеш поліцейських?
- Хочеш своїх побратимів? - Вони мені не побратими.
Вони займаються бізнесом із тобою, Френку. Вони не такі, як я.
Вони мені не побратими, як італійці не брати тобі.
Що ти мені пообіцяєш, Річі?
Обіцяю, якщо збрешеш бодай одне ім'я -
ніколи не вийдеш із в'язниці.
Приховаєш про один долар на закордонному рахунку -
ніколи не вийдеш із в'язниці.
Можеш розкошувати за ґратами до кінця своїх днів,
чи доживати на свободі у злиднях.
Це я можу тобі обіцяти.
Я хочу тих копів, Річі. Ось чого я хочу - щоб ті копи...
які гребли гроші з моїх кишень...
- Він теж. - Зрозумів.
Гей, Спірмане. Спірмане?
Отже, усі ці люди пов'язані із Ґвінном?
Дивись, оцей одягнений в уніформу...
Сьогодні було заарештовано чотирьох офіцерів поліції,
яких звинуватили в отриманні хабарів від торговців наркотиками.
Молодець, Джиммі.
Розслідування корупції у поліції,
яке виявило представників наркодилерів у силових структурах Нью-Йорку,
призвело до сьогоднішнього арешту ще 19 офіцерів...
Найбільший скандал про корупцію серед поліцейських сприяв тому,
що 32 офіцера постали перед федеральним судом через звинувачення у хабарництві.
За словами федеральних прокурорів, на цих офіцерів чекають жорсткі
терміни ув'язнення, якщо їх визнають винними.
У звіті федеральних слідчих щодо набираючого оберти
скандалу про поліцейську корупцію у Нью-Йорку
стверджується, що більш ніж половина офіцерів міста
в Управлінні боротьби з наркотиками були певною мірою корумповані.
Звинувачення у розповсюдженій корупції в елітних загонах спецпризначення
призвели до арешту багатьох детективів Нью-Йорку...
Членам Слідчого спецпідрозділу
по боротьбі з наркотиками міста Нью-Йорк сьогодні оголосять
вирок у федеральному суді по звинуваченню у хабарництві.
БОУЛІНГ
МакНамара. Вендаззо.
Трупо.
Ти особливий.
Ти добре попрацював, Френку.
Знаєш...
може хочеш чогось випити? Відсвяткувати?
Є свячена вода?
ФРЕНКА ЛУКАСА ВИЗНАЛИ ВИННИМ У КОНСПІРАЦІЇ З МЕТОЮ РОЗПОВСЮДЖЕННЯ
НАРКОТИКІВ І ЗАСУДИЛИ ДО 70 РОКІВ УВ'ЯЗНЕННЯ.
ФЕДЕРАЛЬНІ ОРГАНИ КОНФІСКУВАЛИ ПОНАД 250 МІЛЬЙОНІВ ДОЛАРІВ АКТИВІВ ФРЕНКА
У США ТА В ЗАКОРДОННИХ БАНКАХ.
СПІВПРАЦЯ ФРЕНКА І РІЧІ ПРИЗВЕЛА ДО ЗАСУДЖЕННЯ ТРЬОХ ЧВЕРТЕЙ
ПРАЦІВНИКІВ ПІДРОЗДІЛУ ПО БОРОТЬБІ З НАРКОТИКАМИ У НЬЮ-ЙОРКУ.
ТРИДЦЯТЬ ЧЛЕНІВ СІМ'Ї ФРЕНКА ЗАСУДИЛИ ЗА ТОРГІВЛЮ НАРКОТИКАМИ
І ВІДПРАВИЛИ ДО В'ЯЗНИЦІ.
ДРУЖИНА ФРЕНКА ПОВЕРНУЛАСЯ У ПУЕРТО-РИКО.
ЙОГО МАТІР ПОВЕРНУЛАСЯ НАЗАД У ПІВНІЧНУ КАРОЛІНУ.
РІЧІ РОБЕРТС ПІШОВ ІЗ ПРОКУРАТУРИ, ЩОБ СТАТИ АДВОКАТОМ.
ЙОГО ПЕРШИМ КЛІЄНТОМ СТАВ ФРЕНК ЛУКАС.
Перевірте Ваші речі. Підпис, будь ласка.
ЗА СПІВПРАЦЮ ФРЕНКУ СКОРОТИЛИ ПЕРЕБУВАННЯ У В'ЯЗНИЦІ ДО 15 РОКІВ.
ЙОГО ЗВІЛЬНИЛИ У 1991.
НЕ ПРОХОДИТИ ПРОХІД ТІЛЬКИ З ДОЗВОЛУ ОФІЦЕРА
Переклад субтитрів: Dmitriy Garaschuk