Traducerea și adaptarea: play (c) subs.ro team
Din episoadele anterioare...
Am ajuns să cred
că ucigașul poate fi unul din foștii mei pacienți.
Ți-a trimis amândouă pachetele ție.
Poate nu știe cum să mă găsească.
- Încă. - Trebuie să-l găsesc eu
înainte să mă găsească el.
- Am pus ochii pe Joey Quinn. - Quinn?
Nu are nici o șansă să treacă examenul pentru sergent.
Îl va trece.
Mi-am riscat pielea pentru tine.
Ai face bine să n-o dai în bară.
Locotenent Morgan?
- E vreo problemă ofițer? - E bine, da.
Ești în mașină, beată, cu o sticlă deschisă.
- Quinn. - De ce te-a sunat pe tine?
E prietena mea, nu puteam spune nu.
Adică, haide, obișnuiai să i-o tragi.
Nu e nimic între mine și Deb.
Vreau să știu dacă a fost ceva neobișnuit
la moartea tatălui meu.
S-a sinucis, Dexter.
Harry și-a dat seama de ce a creat
și nu putea să trăiască cu asta.
Crede-mă când îți spun că e un loc în lumea asta
pentru fiul tău.
Ți-am spus, ești perfect.
Cum poți să mai spui asta
când știi ce i-am făcut lui Deb?
Am împușcat persoană greșită în container.
Sora ta a mărturisit că a omorât-o pe LaGuerta.
Ce?
Spun tot adevărul.
Și nu poți face nimic să mă oprești!
- Deb, te rog. - Stop!
Credeam că pot rezolva asta, dar ai dreptate, nu pot.
Continui să-i fac rău.
Chiar crezi că o poți ajuta?
Da.
Stop!
Fă-o, Debra. Împușcă-l.
Nu ești așa.
Ești o polițistă pună.
Ești o persoană bună.
Nu ești ca el.
Împușcă-l.
E adevărat.
Tot ce a zis.
Ești o persoană bună.
E în regulă. Fă ce trebuie să faci.
Dex...
Spune-mi ce ai văzut.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Debra, te-am adus aici ca să alungăm
puterea pe care locul ăsta o are asupra ta.
Vorbind despre asta nu va schimba nimic.
Nici dacă tu continui să reprimi ce s-a întâmplat aici.
Nu reprim nimic.
Și sunt a dracu de sigură că nu trebuie să-mi amintești
ce s-a întâmplat aici.
Știi, nevoia lui Dexter de a ucide a fost născută
într-un container asemănător cu asta,
și e blocat înăuntru de atunci.
Ca un psihopat, nu va fi capabil niciodată să scape.
Dar tu poți,
retrăind momentele din noaptea aia la nesfârșit.
L-am omorât.
L-am omorât pe Dexter în loc să o omor pe LaGuerta.
Asta am văzut.
Acum, dacă nu vrei să mai îmi pui cătușe iar.
Aș vrea să plec.
Când l-ai împușcat pe Dexter, cum te-ai simțit?
Mai bine, mai rău. Nu știu.
Ce contează?
LaGuerta e încă moartă.
- Ce altceva puteai face? - Să-l arestez.
Splendid, acum fratele tău este condamnat la moarte, continuă.
- Puteam fugi. - Doar că puteați eventual să fiți prinși.
Tu de duci la închisoare, Dexter primește iar condamnare la moarte.
Debra, ai devenit așa de obsedată de viață pe care ai luat-o,
încât ai uitat de viață pe care ai salvat-o.
Desigur că îl aperi.
Tu l-ai creat.
Îl folosești să prinzi un criminal în serie.
Asta nu e despre Dexter sau eu.
E despre binele tău.
Poate nu vreau să fiu bine.
Nu cred asta.
De ce dracu te-aș crede?
De ce îți pasă?
Ești supărată?
Da, sunt.
Bine.
Cel puțin nu mai eviți sentimentele.
Am terminat pentru acum.
Pentru azi.
Sunt nenumărate feluri care pot cauza
traumă psihică corpului uman,
și câteodată cele mai mortale răni
sunt acela pe care abia le putem vedea.
Ajung departe
ca acelea care i le-am cauzat lui Deb.
Ce avem?
Ei bine, cele mai multe lovituri sunt în față.
Sunt unele vânătăi în jurul gâtului.
Nu arată că a fost prea multă luptă.
Nu sunt semne de intrare prin efracție.
Da, având în vedere lipsa de răni defensive
și proximitatea atacatorului,
aș spune că e cineva cunoscut.
- Avem un nume? - Norma Rivera.
Proprietarul a spus că locuia singură.
Doar ce am vorbit cu șeful victimei.
Era menajera în Biscayne Bay.
- Frumos cod poștal. - Da...
toți au spus că a avut un fost iubit
în afară vieții sale, Roberto Sagastume.
Eu și Miller ne putem duce la el.
Are cazier.
E bine să te văd luând inițiativa,
cum ar face un sergent.
Mi-ai adus testul?
Ai nimerit-o, frate.
Acum scapă de fata aia de prost înainte să te vadă Miller.
Da, doar că n-am mai fost așa fericit
să iau un test pozitiv, știi?
Ce vede sora mea la tine?
Înainte să uit,
era o tipă care întrebă de tine
să secție mai devreme.
Și pari surprinsă, de ce?
A spus că vine mai târziu.
Mereu se întorc pentru mai mult.
Hei. Ați vorbit cu Deb?
Da, Dr.Vogel spune că e încă încă zi cu zi.
Spune-i că am întrebat de ea.
O să-i spun.
O să fie în regulă.
Deschiderea magazinului. O alergare.
Cafea. Toate rutinele dimineții.
Dar în final, a mea constă în venitul aici,
așteptând femeia pe care am lăsat-o cu sora mea
să facă ce eu nu am putut.
- Mulțumesc. - Cum se simte?
Ei bine, încă ești punctul central
al durerii surorii tale.
- Vreau să o văd. - Nu, cred că e mai bine
să continui să ți distanta acum.
A trecut aproape o săptămână.
Dexter, nu sunt sigură
dacă sora ta a atins partea de jos a stâncii încă.
Ce e?
Vreau să te pregătesc pentru posibilitatea
că Debra nu va fii în stare să te primească înapoi în viața ei din nou.
Nu.
Eu nu... nu o voi lăsa.
Și, ai avut mai mult noroc cu ucigașul nostru?
Am trecut prin mai mulți pacienți din cartea ta.
Cine e următorul pe listă?
- Capitolul șapte. - A.J. Yates.
Revin aici după ce îl verific.
A.J. Yates.
Potrivit cărții lui Vogel și-a atacat un coleg de clasa
cu un scaun când avea 12 ani.
Instituționalizat la 15 ani.
Se pare că Vogel a încercat să canalizeze tendințele sale violente,
dar era departe de ajutorul ei.
Eventual, a fost transferat la alt spital.
Acum Yates pare a fi un membru productiv al societății.
E un pachet, cablu, telefon, internet.
Dar trebuie să știu dacă și crimă face parte din pachet.
Nu e nimic aici.
Nimic în notele lui Vogel despre chirurg.
Cicatricea sa.
E marca uneia dintre "metodele neconvenționale"?
Mulțumesc că mă lași să folosesc banda de alergat.
Mai bine tu decât eu.
Eu nu sunt pentru alergarea în loc.
Asta e metoda ta ciudată de a zice că eu am fost?
Este? Vrei niște ceai?
Ce zici de ceva mai puternic?
Haide, doar ce am alergat 4 mile.
Ce e o bere?
Băutura și drogurile te țin tembel,
făcând simptomele stresului post-traumatic mai rele.
Dă-ți fundul jos după masă.
Cât de aștepți să stau aici?
Văd mult din tatăl tău în tine.
Harry s-a luptat cu aceleași dubii în legătură cu Dexter.
Nu ești atât de singură pe cât crezi.
Sincer, nu văd care e problema.
Avea totul întins pe podeaua din dormitor.
Dexter a văzut în ziar
cum tipul ăsta a răpus o tehnicitate
așa că îl urmărea, verifica.
Ba chiar a găsit și o cameră de ucis
într-o casă abandonată lângă parc.
Cum l-am învățat.
Ce i-ai spus lui Dexter?
Că tipul ăsta era prea de profil înalt.
Că ar fi pierdut
și Dexter ar fi trebuit să aștepte.
S-a împăcat cu decizia mea ... pentru moment.
O să fie vreodată în regulă? Ce am făcut?
Adică, Dexter nu mai e un copil.
Devine un bărbat.
O să ucidă.
Știam că ziua asta va veni.
Dar ce se întâmplă când în final îi spunem că e în regulă?
Ce se întâmplă când în final știe cum e
să iei viața altei persoane?
Codul va face ce e făcut să facă
permițându-i lui Dexter să fie ce a fost scris să fie.
Dar dacă nu o va face?
Dacă nu îl ține sub control?
Ce facem atunci?
Dacă asta a fost o greșeală oribilă?
Evident, Harry a revenit când a realizat
ce altceva putea să facă?
Să-l închidă pe Dexter în vreo instituție?
Sau să facă nimic până va lua o viață inocenta.
Sau protejându-l pe fratele tău
dându-i uneltele de care are nevoie
ca să canalizeze nevoile.
La fel cum și tu l-ai protejat pe Dexter în acel container.
Nu e la fel. Te înșeli.
- Deb. - Nu pot accepta.
Nu sunt ca el. Nu sunt ca tine.
Dexter... Dex... Dexter e Dexter.
Debra...
Harry nu a făcut o greșeală salvându-i viața lui Dexter,
și nici tu nu ai făcut.
Seara aia în container,
Dexter era exact ce trebuia să fie,
și așa erai și tu, o soră iubitoare.
- Eu... - O să trecem de asta.
- Pot să țin caseta? - Da.
Avea totul întins pe jos
pe podea în dormitor.
Dexter a văzut în ziar cum tipul ăsta...
Dexter, nu trebuie să fi aici.
Îl urmăream pe Yates.
- Ce i-ai făcut? - Despre ce vorbești?
Are o cicatrice pe cap exact în locul unde ucigașul tău
recolta fragmente din creier.
E unul din experimentele tale?
Putem vorbi despre asta dar nu aici.
Nu cu Debra în camera cealaltă.
O radiografie a relevat o leziune pe creierul lui Yates.
Am presupus că contribuia la comportamentul său violent,
așa că eu...
Am sugerat noului spital să o scoată.
Nu am știut dacă măcar au făcut operația.
Când fac ce fac, trebuie să știu totul.
Scuze de supraveghere
Acum, de ce nu-mi spui adevăratul motiv pentru care ești aici?
Puteai să suni pentru cicatrice.
E în legătură cu ce am zis
despre lăsarea surorii tale să plece?
Dexter, te asigur
că nu judec relația ta cu Debra.
Doar încerc să conduc așteptările tale.
De ce, pentru că ea crede că sunt un monstru?
Crezi că nu știu că sunt cel responsabil
pentru durerea care o are?
De asta e aici cu tine.
Trebuie să o faci să mă ierte.
Tot ce e nevoie, vei găsi o cale.
Am nevoie de ea în viața mea.
- Ai nevoie de ea? - Da.
Înțeleg că o iubești pe Debra în felul tău.
"În felul meu."
Dar de ce crezi că ai nevoie de ea?
Doar am.
Debrei îi pasă de tine. Nu asta ai spus?
Obișnuia.
Și te face să te simți bine în legătură cu tine?
Da.
Ei bine, nu e de mirare că te simți așa pierdut.
Debra a devenit o oglindă
reflectând imaginea ta pozitivă
care obișnuiai să o balansezi
cu noțiunea ta ca monstru.
Acum oglinda aia s-a spart,
și singura reflecție pe care o vezi e a întunericului.
Faci să sune ca și cum partea aia din mine nu e reală.
Nu ești un monstru. Nu ai fost niciodată.
Oricine de pe masa mea n-ar fi de acord.
Dexter, un monstru, prin definire
e în afară naturii,
dar tu ești parte din ordinea naturală a lucrurilor
cu un scop, și valoare.
Dreptul de a exista
Și când vei accepta asta
nu vei mai fi dependent
de Debra, sau validarea cuiva.
Tot o vreau în viața mea.
Vrei, dar nu ai nevoie.
Nici o dubă. Nici un Yates.
Nu e nimeni acasă.
"Îngrijire medicală la domiciliu din Monterey"
"A 76-a aniversare a tatălui"
Se pare că Yates a găsit o cale să-și țină familia în viața lui.
O să fiu în stare să fac și eu asta cu Deb?
Vogel a spus că nu am nevoie de ea.
Dar dacă asta e adevărat voi fi în stare să o laș
dacă asta are nevoie?
Pantofi de femeie.
- Alo? - Sunt eu.
Sunt la casa lui Yates.
- Ai găsit ceva? - Pantofi de femeie.
Individuali, nu sunt perechi, unii sunt mai vechi.
Tocurile înalte sunt un strigăt departe de la creier.
Nu e chiar modul de operare al ucigașului tău.
Dacă îți amintești, atunci când au început toate asta
mi-am exprimat îndoielile ca asta e munca
cuiva nou în ucis.
Albert nu ar fi primul care își modifica metodele.
Da, totuși, ceva la el nu e în regulă.
Dar, doar să fiu sigur
o să iau amprentele de pe pantofi.
O să le caut în baza de date de la secție
pentru persoane dispărute sau crime,
dar sunt doar parțiale.
Nu mă aștept la vreun rezultat până mâine dimineață.
Și îl am pe fiul meu diseară.
Am înțeles.
O să te anunț ce am găsit.
Vogel.
Și-a găsit un erou.
Bună.
Tu trebuie să fi dexter. Sunt Cassie, 4-B.
Și ești în bucătăria mea pentru că?
Sunt o prietenă a lui Jamie și am rămas fără detergent de rufe.
Tati!
Văd că voi v-ați cunoscut.
Sper că nu te superi.
Cine sunt eu să refuz un vecin să-și spele rufele.
Deci, cina e în cuptor. Ne vedem de dimineață?
- Sigur - Te conduc.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc, Dexter.
Și mie.
Pa.
E drăguță.
Dar are un gât plin de pupici?
- Știam că o să treci! - Eu nu.
Mulțumesc pentru asta.
Obișnuia să scrie combinația
dulapului lui de la stație pe încheietura mâini
pentru o lună prima dată când a ajuns aici.
Și ce? Am memoria praf.
Tot ce aveai nevoie era încurajare.
Nici nu vreau să știu ce înseamnă asta.
Sunt goale.
Știi, chiar sunt așa mândră de tine.
Nu puteam să o rezolv cu tine.
Nu ai crede cine era în mașină.
Debra Morgan, fosta locotenenta de la omucideri,
leșinată, beată moartă.
Haide Joey, doar las-o așa.
Omule, nu știu care era mai distrusă,
ea sau parcometrul care l-a lovit.
Hei.
Ce zici de puțină discreție profesională?
Da, ei bine, cred că suntem după servici.
Nu, știu, dar ai putea să vorbești mai încet.
Da, nici o problemă.
Mulțumesc.
- Cine e tipul ăla? - Nu știu.
Cred că obișnuia să i-o tragă sau ceva.
Probabil așa Morgan a devenit locotenent, pe spatele lui.
La dracu! Hei, hei.
E de ajuns.
De ajuns, am zis.
De ajuns.
Ce dracu s-a întâmplat?
Cineva apără onoarea fostei prietene.
Scoate-l de aici.
- Știi ceva, e în regulă. - Îmi cer scuze.
Să mergem.
Hei, ce ziceți de una din partea casei?
- În regulă, locotenent. - La dracu.
Deci... suntem în regulă?
Iubit-o, coasta mea.
Îmi cer scuze.
- Câte, soro? - Două.
Una pentru mine și una pentru Dan.
Două să fie.
Îmi cer scuze că am întârziat.
Cine-i Dan?
Elefant de companie, nu-l vezi?
Vrei niște clătite, Dan?
Mănâncă.
Ai grijă că Dan să nu dea sirop pe canapea.
În regulă.
Mașina mea s-a stricat.
Beculețul ăla cu "verifica motorul" am continuat să-l ignor.
Aparent, știa ce zice.
Cum ai ajuns aici?
Angel. Dar nu-ți face griji.
Mașina mea va fi la reparat pentru câteva zile.
O să văd dacă Cassie ne poate
oferi o cursă să-l ducem pe Harrison la grădiniță.
Știi, ai impresionat-o aseară.
Impresionat?
E singură. Zic și eu.
Hei, de ce nu iei SUV-ul?
E mai sigură. O să-mi iau lucrurile din ea.
Dacă mă poți lăsa la secție,
o să iau o mașină de la parcul auto.
Sigur nu te deranjează?
Nu, dacă pe Dan nu-l deranjează.
Cum m-ai băgat în asta din nou?
Cred că prețul tău a fost o bere.
- Și, acum ce? - Tu să-mi spui.
Nu aici credeai că aparții?
Nu.
Sunt destul de uimită
că tu crezi că ai plecat vreodată.
Chiar o să facem asta?
Debra, te-ai împușcat între pereții ăștia
pentru ultimele 6 luni în timpul depresiei
ai împușcat totul și totul de afară.
Și, de ce nu am face-o?
Ce dracu faci?
Vreau să mă convingi cum ucigându-l pe Dexter
în locul lui LaGuerta ar fi o alegere mai bună.
Deschide dracu ușa.
LaGuerta.
Era în genunchi
unde sunt urmele de sânge, nu e așa?
Era parteneră ta, prietena ta.
De ce nu ai stat la petrecere
să-l lași pe Dexter să se ocupe de tot?
Trebuia să-l opresc.
Dar Dexeter nu poate fi ajutat cu ceea ce e.
Nu are conștiință, ca tine.
Știai din momentul în care ai îndreptat arma
spre LaGuerta că era greșit,
și totuși ai apăsat pe trăgaci.
Ai împușcat o femeie cu sânge rece.
Ai lăsat-o să sângereze și nu ai făcut nimic.
Ai omorât o femeie inocenta
care își făcea muncă.
Din cauza lui Dexter.
Și asta e ce te înspăimânta cel mai mult.
Ești așa de disperată încât vrei să crezi că
dacă l-ai fi împușcat pe Dexter,
atunci nu ar fi trebuit să te confrunți cu adevărul greu
și dacă ai putea s-o faci la nesfârșit,
tot pe el l-ai alege.
Pentru că în inima ta,
știi că mereu îl vei alege pe Dexter.
Cum o rezolv?
Acceptând în final că ești o persoană bună
care a fost forțată să facă un lucru teribil.
Și ai făcut cel mai bine într-o situație imposibilă.
Poți să ieși pe ușă. Poți să treci peste.
Alegerea e a ta. Mereu a fost.
Locotenent.
- O vorbă? - Desigur.
Doar ce mă uitam pe rezultatele pentru postul de sergent
și se pare că ai avut dreptate și m-am înșelat despre Quinn.
Aparent, poate să-și numere degetele de la mâini și picioare.
A avut un procent de 85%.
Așa a fost și Miller.
Cu un procent de 88%, să fiu mai exact.
Vreau să iei în considerare să o faci pe ea sergent.
Angie e bună, îmi place, mult.
Dar tot cred că Quinn e o alegere mai bună.
Tot ce am zis a fost "să consideri".
E prima ta promovare de când ești locotenent
și va reflecta comanda ta.
Astea fiind spuse,
e decizia ta, și doar a ta.
Trei potriviri pe amprente, și toate raportate dispărute.
Janet Thorton, răpită în urmă cu două săptămâni.
Se pare că Yates a omorât aceste femei,
dar încă nu pot fi sigur dacă el e cel după Vogel.
Nu până nu e pe masa mea
și o să avem o discuție mică întâi.
Unde suntem cu Norma Rivera?
- Încercam să îl găsim. - Miller.
Adresa pentru fostul ei prieten nu e bună.
Până acum, nimeni nu l-a văzut.
Am primit raportul de la medicul legist, au găsit sperma.
O testez să văd dacă se potrivește cu fostul prieten.
Ar explica de ce a dispărut.
Îl invită.
Lucrurile se încing, o omoară, se panichează
și fuge.
Asta e o teorie, oricum.
În regulă, să-l găsim pe tip.
- Să-i dăm drumul. - "Dex'bose."
Favor, am nevoie să stai departe de laborator puțin.
Fata aia sexy care m-a căutat
urca cu liftul și s-ar putea să avem
nevoie de puțin timp singuri.
Nici o problemă.
Da, ar trebui să știi totul despre asta.
Ești mai bun de atât.
Haide, aici.
20 de dolari pentru cine o trimite direct la laboratorul meu
și e în regulă cu asta.
- Gata. - În regulă.
Sunt pe cont propriu. Perfect.
Angel.
M-am prins, în regulă? Ești nervos pentru seara trecută.
A trebuit să rulez un tab
că tâmpitul ăla de ofițer de patrula să nu depună plângere.
Realizezi că dacă Matthews
afla de asta, avea puterea necesară
ca să oprească promovarea asta?
Îmi cer scuze, mi-am pierdut controlul.
Ei bine, am nevoie ca sergentul meu să fie în stare să controleze asta.
O bătaie în bar?
Tehnic, locul tău e un restaurant.
Haide, nu e ca și cum n-ai fi făcut la fel.
Adică, ai băgat un tip în spital
că nu-și ținea gura despre cum o folosea LaGuerta pe a ei.
Și diferența e,
că nu eram gata pentru promovare.
Eram deja sergent.
Vrei să repari asta? Rezolvă cazul.
Scuză-mă? Tu ești Vincent Masuka?
Chiar el, unicul.
Dar, poți să-mi spui Vince...
atât timp cât suni.
În regulă. Sunt Niki.
Sunt studentă la Universitatea din Minnesota.
Da. Alma Mater a mea.
Intră.
Trebuie să ai specializarea în... frumusețe.
- E chiar greu. - Știu cum e.
Cred că ai putea fii tatăl meu.
Ai fost donator de spermă în colegiu, nu?
Dar ai bucle.
Da, mama mea.
Mama dracu...
La dracu...
A fost o idee rea. Îmi cer scuze.
În regulă, e umilitor.
E în regulă. Nu, nu-ți face griji.
E în regulă, nu...
nu, nu, nu...
e în regulă. Nu-ți face griji.
Oh, Dumnezeule.
Ai ochii mei bântuitori.
Noapte bună, Marty.
Ne vedem mâini.
Avem dulapuri de depozitare, știi.
E felul meu de procesare.
De fapt de ce ești aici?
Credeam că ți-ai luat timp liber.
Se dovedește că timpul liber nu e așa cum trebuie să fie.
Voiam doar să am o linie de început
la unele cazuri pe care le-ai lăsat pentru mine.
Ei bine, o să avem nevoie de mâncare.
- "Noi"? - Da, noi.
Arăți de parcă ai avea nevoie de ajutor iar eu mor de foame.
Știi, când am nevoie de o pauză.
Am poate două zile, maxim.
Apoi înnebunesc.
Și sfârșesc înapoi aici.
Dar tu?
Ce te înnebunește?
Rahaturi de familie.
Nimic nu descrie familia că iubirea...
și rahaturile.
Din păcate, tatăl meu era un expert în cele din urmă.
- Ulei de Texas. - Ulei de Texas?
La dracu, sper că țin furculița de plastic corect.
Exact.
El a fost toate regulile, tot timpul.
Mutarea mea la Miami să fiu polițist
a fost ceva gen cel mai mare "du-te dracu".
la care m-am putut gândi la acel timp.
Sunt sigur că înțelegi uimirea mea
când am ieșit de la academie și am realizat
că nu era nimic decât reguli.
Toată lumea de acolo era probabil că tatăl tău.
Știi care a fost cea mai urâtă parte?
Știam că am făcut o greșeală enormă
dar nu era nici o cale să-i ofer
plăcerea elegantă de a știi că a avut dreptate.
Așa că am așteptat până a murit, am ieșit din forțe
și am deschis locul ăsta.
Se pare că o duci foarte bine.
Crede-mă, încă sunt oaia neagră.
Privirea pe fața mamei mele de fiecare dată când se duce
într-un club country,
că trebuie să explice prietenilor ei
ca fiul ei e un P.I.?
Trebuie să fie destul de aproape de neprețuit.
Tatăl meu a fost totul pentru mine.
L-am iubit.
Și în timp ce nu e omul care am crezut că e...
Ei bine eu...
Am realizat mai mult decât am crezut.
Pentru tații morți.
Poate ne bântuie.
E un toast mai bun dacă îl deschizi tu.
Sunt în regulă.
Vogel spune că nu sunt un monstru
dar asta e exact partea din mine
care se așteaptă să-l elimine pe Yates ca o amenințare.
O amenințare care se pare că a plecat în grabă
și a luat toți pantofii.
Asta dovedește că Yates e omul pe care îl caut?
Singura cale să știu sigur e...
să găsesc unde se ascunde.
M-a văzut aici, a auzit totul.
Oase. Borcane.
Propriul ghid de tăiat după numere.
Yates e chirurgul.
Vogel trebuie să știe.
O stiu, i-am găsit amprentele.
Yates probabil a înjunghiat-o,
lângă artera pulmonară,
și a lăsat-o aici să moară,
fără să știe că îndesând-o în acel coș
ar pune presiune pe rană și ar opri sângerarea.
Acum trebuie să fac la fel.
O să reziste, dar nu pentru mult.
Crezi că fata va fii în regulă?
A pierdut mult sânge, dar am blocat sângerarea
și am lăsat-o în fata departamentului de urgențe.
M-am întors aici cât de repede am putut.
Dumnezeule, a făcut toate astea din cauza mea?
Nu putem știi până nu-l vom găsi.
Să sperăm că e ceva aici care îmi va spune cum...
Sunt dosare ale pacienților.
Pacienților tăi.
Asta nu e posibil.
Ultimul e de acum două săptămâni.
Dexter, nu.
Ce e asta?
Ții notițe despre mine?
E un jurnal. Mereu am avut un jurnal.
Ai scris tot ce am făcut,
tot ce am vorbit, e totul aici.
N-am folosit niciodată numele tău.
Yates, sau al altuia, care contează
pentru că ar putea știi cine ești.
"Cumva, s-a amăgit singur
"în gândirea că sentimentele pentru sora lui sunt autentice,
fără să știe că nu sunt emoții reale în spatele lor."
Dexter, niciodată n-am vrut...
Ce sunt eu, un subiect pentru una din cărțile tale?
Pentru asta sunt astea?
Răspunde la întrebare.
Notițele mele... este cum procesez.
Experimentai pe mine cu Harry
și încă o faci.
Nu sunt decât un șoarece de laborator, că Yates.
Nu e adevărat. Știi asta.
De asta vrei să mă desparți de Deb?
Știi tu, doar o altă cale să izolezi subiectul
să vezi ce va face?
- Dexter. - Nu.
Când Yates e mort, dispari din viața mea.
S-a terminat. Înțelegi?
Sau ai nevoie să scrii și asta?
Înțeleg.
Am intrat în cameră, și...
- Haide, spune-mi. - Sângele.
Evelyn, era atât de mult sânge pe plastic.
Dexter l-a pus peste tot. Pe pereți, tavan.
Era o masă în mijlocul camerei.
- O masă cu... - Cadavrul?
Părți din unul.
Și când Dexter s-a întors, privirea de pe fața lui...
era așa mândru.
Când omul ucis de Dexter, era un traficant de droguri.
Ți-a ucis partenerul.
Scăpă cu asta.
Dar a fost o persoană.
Care, potrivit codului a meritat.
Nimeni nu merită să fie în bucăți...
în pungi.
Codul e o teorie, o idee.
Dar am văzut ce a făcut Dexter.
ce am făcut noi!
Nu cred că pot trăi cu asta.
La dracu, și eu ar trebui să pot?
- Alo? - Domnule Yates?
Da, eu sunt.
Mă tem că avem niște vești proaste.
Inima tatălui dvs. se prăbușește.
Cât de rău e?
Credem că ar trebui să veniți repede.
S-ar putea să nu mai aibă mult timp.
Tată.
Am venit cât de repede am putut.
Sunt aici. Mă auzi?
Tu ai fost?
Mă bazăm pe tine ca fiind fiul bun.
Or să ajungă aici în orice secundă.
Camera 26, cod albastru.
Îl pierdem. Îl pierdem!
Să-și salveze viața, Yates a recurs
să-și omoare tatăl.
Vogel crede că sunt ca toate acele experimente...
un psihopat care nu poate face conexiuni reale.
Dar se înșeală.
Deb nu e o propunere, cum a fost tatăl lui Yates pentru el.
E mai mult decât o oglindă. E familie.
Dacă am un scop, și valoare, și un drept să exist,
și sentimentele mele față de Deb au.
Experimentul s-a terminat.
Vogel te poți duce la dracu.
Jamie îți va face un pachet cu prânzul zilele astea?
E pentru tine.
Doar ce am venit înapoi de la bunul Samaritan.
Trebuie să verific sângele
de pe hainele unei victime înjunghiate.
Janet Thorton.
- E încă în viață? - E în operație.
Și nenorocitul care a înjunghiat-o
i-a rupt toate oasele.
- Cat de repede ai nevoie de asta? - Foarte.
Mă întorc la spital să obțin o declarație
cât de repede zice doctorul că e în afara pericolului.
Să-mi spui ce vine înapoi de pe hainele alea.
O să fac.
Deb.
Ce dracu?
- Hei. - Hei.
Ai fost să-l vezi pe Dex?
Da.
E totul în regulă? Că ultima dată când te-am văzut...
Da, îmi cer scuze pentru aia.
Îmi cer scuze că te pun în poziția asta.
Îmi cer scuze că m-am enervat pe tine că l-ai sunat pe Dex.
Nu, e în regulă. Adică, mi-ai zis să n-o fac.
Am fost într-un loc foarte rău...
dar, știi tu, tu doar te interesai de mine,
cum o faci mereu.
Lucrurile sunt așa ușoare cu tine.
Îmi doresc să fi fost așa și cu Jamie.
Doar că, continui să îmi pun piedică, știi?
Sunteți în regulă?
E geloasă.
Crede că încă e ceva între noi.
Rezolvă cu Jamie.
Te vreau fericit.
Însemni foarte mult pentru mine, Joey.
Să nu uiți asta.
Mulțumesc.
Sigur ești în regulă?
Trebuie să plec.
La revedere, Joey.
Deb.
Corpul formează o cicatrice pentru a închide o rană.
Sora mea a început să facă la fel?
Eventual, cicatricea se estompează. Cine știe?
Cu destul timp, e posibil să nu-ți mai aduci aminte
cum le-ai obținut.
Dex.
Hei, Deb. Care-i treaba.
Ar trebui să vorbim. E important.
Yates poate aștepta. Sora mea nu.
Sigur, mi-ar plăcea asta.
Doar, nu aici.
Putem face o tură?
Îmi pare bine să te văd?
Vogel a zis că a fost mai bine că am stat departe.
Ce dracu știe ea?
Dacă te face să te simți mai bine,
nu mai suntem pe cei mai buni termeni.
Nu ne înțelege, Dexter.
Exact.
A spus că te-aș putea pierde...
dar mereu vom fi împreună, nu?
Vogel a avut DVD-urile astea ale ei și ale lui tata.
Ți le-a arătat?
Câteva. Ție?
A fost unul care a fost destul de interesant.
A fost...înainte ca tata să moară.
A fost ultima sesiune cu ea.
S-a sinucis tata?
Da.
În urmă cu câțiva ani, Matthews mi-a spus adevărul.
Harry s-a sinucis cu o supradoză.
A fost din cauza ta?
A crezut că a creat un monstru.
Cred că știu cum s-a simțit...
când s-a sinucis.
Dar a înțeles doar pe jumătate.
Traducerea și adaptarea: play (c) subs.ro team