DEXTER sezonul 8, episodul 10
Anterior în DEXTER...
Dacă o găsesc, o să-ți primești recompensa.
- Rahat! - Cine e?
Șeriful federal.
Dexter Morgan, ce dracu' cauți aici?
Arlene mi-e prietenă. Ne-am cunoscut prin Hannah.
E periculos să te întorci la hotel.
- Ai nevoie de ceva privat. - Ce dracu'?
- Doar câteva nopți. - Câteva, asta e tot.
Regret că nu sunt Deb.
Mă acuză mereu că o compar cu tine.
Bine ai revenit la Omucideri, detectiv.
Am nevoie de ceva timp să mă gândesc.
Nu te grăbi.
N-am niciun viitor în Florida.
Pot avea o viață altundeva, departe de aici...
în Argentina. Poate noi toți.
Da. Eu, tu și Harrison, ne vom muta în Argentina.
Ucigașul lui Zach, Neurochirurgul, e rudă cu tine.
Am avut doi fii, Daniel și Richard.
- Fiul meu mai mare, Daniel... - L-a ucis pe Richard.
Apoi l-am internat într-un azil de nebuni.
Tipul cu care ieșea Cassie...
Daniel Vogel e Oliver Saxon.
Să zicem că-l găsești, Dexter.
Ce-o să faci?
A ucis patru persoane nevinovate, inclusiv pe Zach.
E fiul meu.
A scăpat. De-asta am venit, ca să te avertizez.
Cred că e mai bine ca de aici, să mă ocup singură.
Vogel e pe cont propriu, la fel și eu.
Îl ucid pe Saxon și părăsesc Miami permanent.
- Acum mă crezi? - Da.
ADIO MIAMI
Transcript www.addic7ed.com
E bine să gătesc iar pentru tine.
Îmi reamintește cum era să-ți fiu mamă.
Crezi că dacă faci micul dejun ești iar mama mea?
- Nu. - Ai renunțat la dreptul ăsta de mult.
Daniel, orice greșeli am făcut în trecut, vreau să mă revanșez.
- Te pot ajuta. - Cum?
Pot aranja să primești îngrijirea necesară.
Îngrijirea necesară?
N-o să mai fiu închis iar.
Am legături la cele mai bune instituții.
Ca ultima în care m-ai trimis?
Știi cum a fost?
Zi după zi, întrebându-mă când o să vii în vizită,
ca să-mi dau seama că răspunsul e "Niciodată"!
Daniel, n-am putut.
- L-ai ucis pe Richard. - A fost vina ta!
M-ai ignorat.
Îți păsa doar de el.
N-ai încercat să mă ajuți, niciodată.
Eram tânără, lipsită de experiență.
N-am știut cum să te ajut.
Dar ai știut cum să-l ajuți pe Dexter Morgan.
L-ai învățat cum să facă față situației lui.
I-ai dat tot ce mi-ai refuzat mie.
În timp ce eu putrezeam, lui i-ai dat o viață.
Știu asta. A fost o greșeală oribilă.
Eram fiul tău. Aveam nevoie de tine.
- Te rog... - Te rog ce?
Lasă-mă să te ajut.
Îmi pare rău pentru tot ce am făcut.
Îmi pare sincer rău.
Aș vrea să te pot crede.
- Hannah! - Hei, Harrison!
Mi-ai lipsit!
Curând vei putea să petreci cât timp vrei cu ea,
dar acum, noi doi trebuie să discutăm treburi de adulți.
- Bine, amice? - Bine.
- Am potențiale vești bune. - Da?
Șeriful Clayton a trecut pe la mine.
Se pare că renunță la căutarea ta.
E o mare ușurare.
Dar tot ți-a afișat poza peste tot. Trebuie să rămâi ascunsă.
Și cum ies din Miami?
Nimeni nu caută o femeie care călătorește cu soțul și copilul.
Noi trei am putea să plecăm împreună.
Îmi place cum sună.
Mai sunt multe de făcut. Trebuie să-l anunț pe Batista că plec,
să-l scot pe Harrison de la școală, să-i văd pe Astor și Cody ultima dată.
Trebuie să vând apartamentul, barca, mașina.
Deb mă poate ajuta cu astea.
Chiar o vom face.
Da. Ne mutăm în Argentina.
Asta a fost o fantezie care n-am crezut că se va îndeplini.
Altfel aș fi învățat spaniola.
O învățăm împreună. Vom pleca curând.
Mai întâi, trebuie să-l ucid pe Saxon.
Deci tot o faci.
Trebuie.
Vogel nu gândește clar. Nu-și dă seama că e în pericol.
Simt nevoia s-o protejez.
- Simți nevoia? - Da.
Ce?
Când vine vorba de tine și ucideri, sentimentele nu intră în ecuație.
Are nevoie s-o protejez.
Lasă aparatul mătușei Deb.
- Dar e distractiv. - Nu e pentru copii.
Vino, vreau să aud tot ce-ai făcut în ultimele opt luni.
Bine.
- Bună, mătușă Deb. - Salut.
- Haide. - Putem discuta?
Ce dracu' caută Harrison cu Hannah?
Șeriful federal a retras patrula.
Harrison nu e în siguranță acasă cât timp Saxon e liber.
Bine, îl păzesc eu, dar n-ar trebui să fie cu ea. Nu e corect față de el.
Deb, trebuie să-ți spun ceva.
- Ce? - Eu și Harrison plecăm curând.
- Cum adică? Unde? - Părăsim Miami...
... cu Hannah.
- Despre ce vorbești? - Ne mutăm în Argentina.
Glumești?
- Știi cât de prostesc sună? - Deb...
Îți iei fiul și te muți în altă țară, cu o fugară?
- Te-ai gândit bine? - Deb, da.
Vrem o viață împreună.
Aș vrea să existe altă cale, dar nu există.
Trebuie să părăsim țara, s-o luăm de la capăt altundeva.
Te porți de parcă nu m-ar afecta.
Știu că te afectează.
Atunci e o decizie foarte egoistă din partea ta.
O să ne mai vedem.
Eu o să vin aici, tu poți veni în vizită.
Te caut data viitoare când ajung în Argentina.
Deb, îmi pare rău.
Și mie mi-e greu.
- Cum a fost ziua ta? - Lungă.
Eu am avut o zi foarte bună.
Nu doar sunt pe cale să absolv școala,
dar am primit o scrisoare de recrutare de la Academia Greenwood.
- Un post de terapist. - Ce e academia asta?
O școală foarte respectată din Atlanta.
- Vor să dau un interviu. - Grozav. Când te duci?
Nu mă duc.
Cum adică? De ce nu?
Joey, nu mă mut în Atlanta când tu ești aici.
Găsesc eu ceva în Miami.
Sunt doar flatată că îi interesez.
Jamie, m-aș simți nasol
dacă ai rata o ocazie grozavă din cauza mea.
Nu trebuie. E decizia mea.
Cred că ar trebui să faci ce e mai bine pentru cariera ta.
- Dar noi? - Nu-ți face griji.
Rezolvăm noi cumva.
Revin imediat. Mă duc să iau ceva de băut.
- Evelyn. - Tom.
Te rog.
- E totul în regulă? - Da.
Cam exagerez cu munca.
Mersi că ai venit.
Așa cum am spus, e o problemă delicată.
E vorba de unul dintre pacienții tăi, Zach Hamilton.
Așa cum probabil știi, a dispărut.
Da. Speram să apară până acum.
N-a făcut-o. Le-am promis părinților că voi investiga personal.
Am ajuns într-un punct mort.
Tom, știi că nu pot discuta despre pacienți.
Haide, Evelyn. Încerc să-l ajut pe puști.
Locuia cu părinții. Care era relația lui cu ei?
- Ca a oricui de vârsta lui. - A zis că vrea să fugă de acasă?
A vorbit despre prietenii săi, poate o iubită?
Se droga? Îi plăceau jocurile de noroc?
- Tendințe suicidale? - Nu știu.
Știu că înțelegi mai bine decât oricine cum e să pierzi un copil.
Să nu știi, e și mai rău.
Imaginează-ți cum se simt părinții săi.
Aș vrea să pot ajuta, dar atât știu.
Regret, am altă întâlnire.
Saxon și-a ucis fratele când avea 14 ani.
A mai ucis alți șapte în incendiu, la 17 ani.
Câți a mai ucis de atunci?
A locuit în zeci de orașe pe două continente.
N-a fost arestat niciodată. Nu lasă urme.
E sociopatul perfect care am fost eu odată?
- Dr. Vogel. - Dexter.
Putem discuta?
Ce cauți aici?
Tom m-a chemat să mă întrebe despre Zach.
Desigur, nu i-am putut spune nimic.
Dar mă simt groaznic că ascund moartea lui Zach părinților săi.
Amândoi știm că ucigașul lui e încă liber.
Înțelege, Evelyn, ești în pericol.
Nu trebuie să-ți faci griji.
Fiul meu nu mă va răni.
- De unde știi asta? - Știu.
Ai luat legătura cu el?
L-am văzut.
Când?
Am luat micul dejun împreună, ieri.
- Unde e acum? - Habar n-am.
- Evelyn... - E adevărat.
S-a supărat și a plecat.
Nu știu dacă o să-l mai revăd.
- De ce nu mi-ai spus? - Deoarece vrei să-l ucizi.
Nu vreau asta.
Nu-i pot întoarce iar spatele.
Și ce poți face pentru el?
Mai întâi, să-l fac să aibă încredere în mine.
N-am fost o mamă bună pentru el, când a fost copil.
Trebuie să-l recuceresc.
Apoi, în cele din urmă, sper...
o să-l internez din nou.
Câți inocenți va mai ucide până atunci, până te ucide pe tine?
Dacă nu te protejezi tu, trebuie s-o fac eu.
Nu vreau să mă protejezi, Dexter.
Nu vreau să fii un erou.
- Evelyn, trebuie să... - Te rog!
Nu mă folosi ca scuză să-l ucizi pe Daniel.
Chiar nu-mi vrea ajutorul.
Abandonez, pur și simplu? Am putea pleca spre Argentina diseară.
Dexter, nu vrei să lași treaba asta neterminată.
- Nici nu știu cum să-l găsesc. - Găsești tu o cale.
Dacă nu-l ucizi pe Saxon, viața ei e în pericol.
Avem o crimă.
O poți refuza, să știi.
Nu salata e problema.
Ai vrut să mă vezi ca să mă urmărești mâncând?
Nu poți spune asta nimănui, bine?
- Dexter părăsește Miami. - De ce? Demisionează?
El și Harrison vor călători restul anului.
Super! Bine pentru el... sau nu.
Nu știu dacă se mai întoarce.
Îmi doream o schimbare, dar...
Uneori, când lucrurile nu sunt cum trebuie,
schimbarea e mai bine pentru cei implicați.
Nu e mai bine pentru mine.
E fratele meu. Nu vreau să plece.
Înțeleg, dar poate ar trebui să te gândești
la ce e mai bine pentru el.
Când am părăsit New York, mi-a fost foarte greu
să-mi părăsesc prietenii și familia.
Însă, fiind în sfârșit pe cont propriu,
a fost cel mai bun lucru pentru mine.
Batista mi-a dat insigna înapoi.
Super! E grozav...
sau nu.
E bine.
De mult timp vreau să mă întorc.
- I-ai spus lui Elway? - Încă nu.
Știi ce înseamnă asta, nu?
Noi doi, parteneri.
Ca pe vremuri.
Serios?
O crimă. Trebuie să plec.
Nu, plătesc eu.
Bine. Data viitoare fac eu cinste... partenere.
Nu se va schimba nimic după plecarea mea.
Sângele va continua să curgă,
doar că eu nu voi fi aici să-l fotografiez.
Tipul a fost lovit puternic.
Traume majore la cap, oase rupte, răni interne.
Nebunia șoselei.
Biciclistul nu s-a dat la o parte,
i-a arătat degetul, așa că șoferul a dat peste el.
- Lt., putem discuta puțin? - Sigur.
Bună, Dex.
Nu știam că lucrez azi.
De ce nu?
Deoarece e sâmbătă.
Ești drogată?
Ești, nu? Miroși.
- Du-te acasă. - Tată...
Discutăm asta mai târziu. Du-te! Și nu mai fuma iarbă.
Poți să-mi spui ce să fac la servici, dar nu ce să fac acasă.
Ăsta e... un șoc mare, Dexter.
Știu că pare din senin, dar după moartea Ritei...
Iar cu slujba asta... Am avut destulă moarte în viață, o vreme.
Am nevoie de o pauză, așa că... ăsta e preavizul meu.
Ai nevoie de asta, nu?
- Îți doresc numai bine. - Mulțumesc.
Aș vrea să rămână între noi.
Aș vrea să anunț câteva persoane singur, inclusiv pe Jamie.
O s-o afecteze puternic. Chiar îl iubește pe Harrison.
Și el o iubește.
Oricum, și ea merge mai departe.
O nouă slujbă curând.
Poate asta va ușura situația.
O să-mi lipsești, frate.
Ascultă, dacă te răzgândești, vei avea mereu o casă aici.
Înțeles.
A spus "Sunt prea mare să dorm", apoi a adormit imediat.
Ce drăguț!
Cum merge căutarea lui Saxon?
Nu prea bine. Nu știu prea multe despre el.
Se mută des.
Probabil crede că dacă stai prea mult într-un loc...
Până la urmă ești prins.
Aș vrea să putem pleca imediat.
Și eu, dar știu că trebuie s-o protejezi pe dr. Vogel.
De fapt, nu vrea.
Atunci de ce o faci?
Asta e treaba mea.
Ăsta sunt. Atâta știu să fac.
Dexter, ești mai mult de atât.
Oare?
Crezi că după ce ne mutăm în Argentina,
e posibil ca noi doi să avem un nou început?
Da.
Atunci, cu cât îl ucizi pe Saxon mai repede,
cu atât mai repede ajungem acolo.
Vogel e cheia. Sigur o va vizita.
Dar n-o pot supraveghea.
Mai ales dacă-și dă seama că o urmărești.
Ar putea înrăutăți lucrurile.
Trebuie să-l găsesc, dar poate n-am nevoie de Vogel,
doar de computerul ei.
Vreau să vezi ceva. Urcă.
N-o să-ți fac rău... mamă.
Crede-mă, dacă te voiam moartă, nu-ți mai țineam ușa.
SPITALUL PSIHIATRIC HENDALL
Recunoști locul din filmarea pe care ți-am trimis-o?
Aici îți ucizi victimele.
- De ce m-ai adus aici? - Să te ajut să înțelegi.
Ia loc.
Nu-ți face griji, șterg scaunul după fiecare...
Camera asta e mai mult decât ce crezi tu că e.
E o reamintire.
A ce?
A locului unde m-ai trimis.
Am aranjat-o să arate exact ca ceea ce ei numeau camera de "tratament".
Când refuzam să-mi iau medicamentele,
doctorii mă legau de un scaun ca ăsta...
și-mi băgau medicamentele cu forța pe gât.
Ăsta era de obicei momentul culminant al zilei.
Vezi de ce am provocat incendiul.
Văd de ce ai face orice să scapi dintr-un loc ca ăsta.
Ai spus că vrei să mă ajuți.
Da. Aș vrea.
Majoritatea instituțiilor nu sunt așa, Daniel.
Te pot interna undeva
unde ai sta confortabil... Te-aș putea vedea zilnic.
Vreau să mă ajuți cum l-ai ajutat pe Dexter.
Vreau să-mi arăți cum să exist liber în lume, așa cum sunt.
Ca un ucigaș.
Daniel, nu te pot ajuta să ucizi oameni nevinovați.
Dacă ții la mine, așa cum spui,
vei găsi o cale să funcționeze.
Vreau să fiu o persoană pe care o poți iubi.
Îți cer asta ca fiul tău...
te rog, ajută-mă.
Bine, voi găsi o cale.
Dar Dexter? Încă mă urmărește.
Vorbesc eu cu el.
Nu face aceeași greșeală cum ai făcut cu Richard.
Alege bine de data asta.
Alege-mă pe mine.
- Îl voi face pe Dexter să înțeleagă. - Crezi că e posibil?
Voi face să fie.
Vreau asta, Daniel. Vreau să fiu iar mama ta.
Voi face orice e nevoie.
Vogel mi-a spus unde ține cheia de rezervă, în caz de urgență.
Protejarea ei de fiul tulburat e una.
Saxon a instalat spyware pe computerul ei.
Însă acesta funcționează în ambele sensuri.
Dacă Saxon are acces la computerul lui Vogel...
Eu am acces la al lui.
Ce cauți?
Ceva, orice îmi poate da un avantaj.
Ce e asta?
E filmarea trimisă lui Vogel.
Iar asta e de săptămâna trecută.
- Nu! - Zach.
Nu, nu! Ce faci? Nu!
Dexter, dacă Evelyn pățește ceva, te va bântui veșnic.
Nu poți să fugi în Argentina și să scapi de cine ești.
Nu încerc să scap de nimic.
Afișezi o listă cu posturi săptămâna viitoare?
Grozav! Nu vreau orice tehnician judiciar.
Am nevoie de cel mai bun. Calcă pe urme mari.
Apreciez.
Scuze, dle șerif. Cu ce te pot ajuta?
Am trecut să vă spun că pistele despre Hannah McKay sunt moarte.
Când pista se răcește în acest punct,
subiectul fie n-a fost aici, fie a părăsit orașul.
- Adică? - Cazul a revenit la prioritate mică.
Bine. Mersi pentru veste.
Am auzit accidental.
Ai spus că vrei un nou tehnician judiciar.
- Știi pe cineva? - Nu, sunt doar curios.
Cine pleacă? Nu Dexter Morgan, nu?
Închide ușa.
Încă nu le-a spus prietenilor,
deci rămâne între noi, dar da, Dexter pleacă.
A găsit ceva mai bun?
Nu, va călători, va petrece timp cu fiul său.
- Serios? - Da. Nu-l învinovățesc.
Bună, iubitule. Cum a fost ziua ta?
În regulă. Lucrezi?
Da, trimit câteva CV-uri.
Aproape am terminat.
Putem discuta o secundă?
Bine.
Mă simt ca un ticălos, dar trebuie să fiu sincer cu tine.
Bine. Fii cinstit.
Relația noastră nu funcționează, nu?
- E o întrebare? - Nu.
Este... Îmi pare rău.
Atunci de ce m-ai lăsat să mă mut aici?
De ce ai așteptat până acum, Joey?
Am sperat că va îmbunătăți lucrurile.
Nu știu ce altceva să spun.
Sunt atât de proastă să cred că o s-o uiți vreodată pe Deb.
N-are legătură cu ea.
- Parcă voiai să fii cinstit cu mine. - Sunt. E vina mea.
- Ea n-are nicio legătură. - Asta doare cel mai mult.
Continui să minți.
- Nu mint, Jamie. - Știi ce? Nu-ți face griji.
Îmi iau lucrurile cât de repede pot
ca să fii liber să nu te întorci la Deb.
- Jamie... - Pa.
- Nu vreau să deranjez. - E casa ta.
E familia ta.
E și familia ta.
Vreau ca tu și Harrison să fiți fericiți.
Ce părere ai despre plecarea noastră?
Mi-e teamă.
Întreaga mea familie se mută.
Ți-e teamă?
Ai fost mereu aici.
Nu știu cum arată viața mea fără tine.
Poate mai bine.
Chiar așa?
Ce poate fi mai bine decât să pierzi vremea cu doi ucigași în serie?
Înțelegi ce voiam să spun.
Nu știu.
Mai bine sau mai rău...
ai fost mereu acolo.
Să merg mai departe fără tine e ca și cum aș sări de pe o stâncă.
Știu ce vrei să spui.
Ce?
Vii?
Uite cine e aici.
- Bună. Doar verificam. - E-n regulă aici.
Harrison se joacă afară cu Deb.
- Bun. - Tu ești bine?
Da, voiam doar să-ți aud vocea.
Trebuie să închid.
- Evelyn. - Dexter. Speram să putem discuta.
Bine.
M-am mai gândit la ce am spus și poate am judecat prea aspru.
Cred că e posibil ca tu și Hannah să aveți o relație.
- Serios? - Cred că mutându-vă departe,
s-o luați de la capăt, poate fi cel mai bun lucru.
Să ne mutăm departe? Asta e partea importantă?
Ai menționat Argentina? Poate fi un loc bun.
De ce vrei să plec?
Dexter, cred că mai sunt speranțe pentru Daniel.
Nu cred că îi place să ucidă.
L-aș putea ajuta, dar n-o să am ocazia dacă îl ucizi.
Așa că pleacă, te rog. Părăsește Miami.
- Nu crezi că-i place să ucidă? - Zice că vrea să-l ajut.
Să-ți arăt cât nu-i place să ucidă.
Nu, nu!
Nu!
Ăla era capul lui Zach.
Nu există speranță pentru el, Evelyn.
E aceeași persoană care ți-a ucis fiul mai tânăr.
Nu se va schimba niciodată.
Îmi pare rău.
Și acum?
Știi ce trebuie să se întâmple.
Altfel, va continua să ucidă.
- Unde e acum? - A spus că mă sună diseară.
Aranjează o întâlnire.
Undeva în public, un loc sigur.
Sună-mă și spune-mi unde.
Îl urmăresc și mă ocup eu mai departe.
Te rog, să nu sufere.
N-o să sufere.
Debra Morgan.
- Te cunosc? - Șerif federal Max Clayton.
Iar el e Harrison.
- Salut, amice. - Salut.
- V-ați cunoscut? - Acasă la tatăl lui.
Harrison, du-te înăuntru.
- Vin și eu imediat. - Bine.
Elway mi-a dat adresa ta. M-am gândit să discutăm personal.
Bine.
- Sunt îngrijorat pentru fratele tău. - Dexter? De ce?
Probabil nu e nimic, dar mi s-a părut ciudat
că părăsește orașul în momentul în care se zvonește că Hannah e aici.
- De unde știi că pleacă? - Am auzit la secție.
Poate nu e nimic, dar...
el și Arlene Shram sunt împreună?
Nu știu. Nu țin evidența.
Știu că a avut o relație cu Hannah McKay.
Dacă încă mai are?
- Atunci e un idiot. - De asta mă tem.
Mă hazardez puțin, dar dacă sunt iar împreună?
Ar putea fi în pericol.
- Și fiul lui. - Dexter n-ar face asta.
Sper. Nu trebuie să-ți spun cât pe periculoasă e Hannah McKay.
- O știi mai bine decât mine. - Dacă ar fi cu ea, aș știi.
Poate ți-a ascuns asta, cine știe?
Oamenii fac lucruri prostești pentru femei frumoase.
Logica zboară pe fereastră.
Îți apreciez grija, dar nu asta se întâmplă aici.
Dexter e epuizat, de-asta pleacă.
Bine. Mulțumesc.
Îți respect opinia. Uite cartea mea de vizită.
- Sună-mă dacă-ți vine ceva în minte. - Bine.
Vă e foame?
- Da! - Spală-te pe mâini, Harrison.
- E totul în regulă? - Nu prea.
- S-a întâmplat ceva? - Șeriful federal Clayton.
Tocmai m-a interogat pe plajă.
Parcă Dexter a spus că a încetat căutarea.
A aflat că Dexter pleacă și a intrat la bănuieli.
- Crede că Dexter te ajută. - Doamne!
V-am acoperit, dar trebuie să rămâi ascunsă până pleci.
Desigur. Da.
Mulțumesc că m-ai protejat... din nou.
Cine-ar fi știut că sunt așa pricepută?
- Vom pleca toți, curând. - Știu.
- Mănâncă ceva. - Nu, mersi.
Trebuie să ajung undeva.
- Putem discuta? - N-avem ce.
Știu de ce-ai venit. Îți scriu ultimul cec.
- Voiam să-ți dau preaviz. - Nu vreau.
Prietenii din poliție mi-au zis că te întorci.
- N-ar trebui să discutăm? - M-am străduit să fac să meargă.
Ți-am suportat tâmpeniile. Cu cât cedam, forțai mai mult.
E clar că nu va funcționa.
Îmi pare rău.
Apreciez sincer slujba..
- și tot ce-ai făcut pentru mine. - Pentru puțin.
Hai să...
Bine.
- Îmi împachetez lucrurile. - Pun paza s-o facă.
Ți le vor livra acasă.
Iar dosarele cazurilor le păstrez, desigur, inclusiv al lui Hannah McKay.
- Succes. - Da, și ție.
Harrison, știi ce-a zis tati. Nu e o jucărie.
Dar mătușa Deb o face mereu.
- Harrison, te rog, ascultă-mă. - Ascult.
Harrison!
Scumpule, va fi bine.
Știu că doare. O să fie bine.
Uite, ține așa.
- Dexter Morgan. - Dexter, sună-mă.
Trebuie să mergem undeva să te trateze.
- Ce s-a întâmplat? - S-a lovit la bărbie.
E tăietură adâncă și sângerează continuu.
Anunț doctorul. Sunteți mama lui?
- Sunteți mama? - Da.
Aștept să mă sune tatăl lui.
- Completați asta. - Bine.
- Așteptați să vă chemăm. - Bine. Mulțumesc.
Harrison, ești foarte curajos.
Abia aștept să-i spun tatălui tău.
- Harrison Morgan? - Da.
Aici.
A trecut ceva vreme de când am fost aici.
- Dirijorul. - Cu mult timp în urmă.
Prima victimă a lui Saxon.
Și ultimele victime.
A trecut ceva vreme de când ai folosit fotografii.
Trebuie să vadă ce a făcut.
A fost mereu foarte important pentru tine.
Oamenii primesc ce merită.
Cel puțin, ar trebui.
Am evoluat mult.
Mă simt altă persoană față de ultima dată când am fost aici.
Ești aceeași persoană, Dexter. Sper că-ți dai seama.
De ce?
Nu vreau să ai așteptări nerealiste
despre orice s-ar întâmpla mai departe.
Știu exact ce se va întâmpla.
Îl ucid pe Saxon.
Apoi Hannah, Harrison și eu urcăm în avion și începem vieți noi.
- Bună, Jamie. - Du-te dracului!
- Ce? - Debra, intră.
Sunt gata să revin dacă mă primești.
Dacă te primesc?
Ești sigură? Nu mă păcălești?
- Nu cred. - În cazul ăsta... Aleluia!
Poți să începi azi?
Mă gândeam peste o săptămână, două.
Desigur. Probleme nerezolvate.
Cam așa ceva.
Când ești gata, sunt și eu.
- Ciudat, totuși. - Ce?
Te întorci când Dexter pleacă.
- Ți-a spus? - Da.
Nu-ți face griji pentru Jamie.
- Ce-a fost aia? - Nu știi?
Quinn i-a dat papucii. Idiotul naibii!
- Da? - Ca să știi,
- Jamie crede că e vina ta. - Mi-am dat seama.
Crede că Quinn încă te iubește sau cam așa ceva.
N-am vrut să știu detalii.
Te las să discuți tu prima cu el.
Trebuie să discutăm.
- Am făcut... - Nu aici.
V-ați despărțit din cauza mea?
Nu. Da.
Adică, nu și da. Nu te supăra.
- Te înroșești când ești furioasă. - Ba nu. Ce dracu' s-a întâmplat?
Nu e complicat. Nu eram fericit.
Adică era în regulă, dar știam că n-o voi lua de nevastă.
Probabil se sfârșea curând și fără ce s-a întâmplat între noi.
N-a fost nimic. Ne-am sărutat.
Ăsta nu e un motiv să te desparți de cineva.
Nu mă asculți. Probabil ne-am fi despărțit oricum,
dar ce s-a întâmplat între noi a făcut clar
că n-ar trebui să mai fiu cu ea.
- Ai înțeles? - Da.
Deci da, sincer să fiu,
încă țin la tine,
dar nu mă aștept la nimic.
- De ce nu? - N-am crezut că vrei...
Și eu țin la tine, fraiere.
Nu m-am schimbat, doar...
nu eram sigură că avem un viitor.
Dar acum?
Nu știu. Adică...
simțeam că mă reține ceva, dar acum...
acum...
- Sigur era Hannah McKay? - Da. I-am văzut poza la știri.
A venit cu fiul ei. Avea o rană la bărbie.
Hannah McKay n-are copii.
- Sigur ea e? - Așa cred.
- Cum îl chema pe băiat? - Harrison Morgan,
și se purta de parcă era al ei.
DEBRA MORGAN
Am căzut pe bărbie.
Da, și câte copci țin bărbia întreagă?
- Șase. - Pariez c-a durut.
Da, dar Harrison a fost foarte curajos.
Am primit și o acadea. Acum pot să mă joc?
Da, sigur.
Mulțumesc că ai avut grijă de el.
Îmi pare așa rău. Mă simt groaznic.
Nu pot să cred că n-am fost aici.
Ai ieșit în public.
Te-ai pus în pericol deoarece eu aranjam o cameră de ucis.
- Dex, nu știai. - Nu contează.
Încerc s-o salvez pe dr. Vogel
când ar trebui să am grijă de tine și Harrison.
Suntem bine, serios.
- Dar mai e ceva. - Ce?
- A trecut șeriful federal. - Aici?
A vorbit cu Deb. Cred că l-a aburit, dar nu mai putem sta mult.
Știu.
- Evelyn? - Dexter, e aici.
- Aici? Unde? - Acasă la mine.
M-a sunat.
- A zis că e la câteva străzi. - Nu așa a fost planul.
Trebuia să vă întâlniți într-un loc public, sigur.
O să-l văd pentru ultima dată.
Voiam să-mi iau rămas bun în particular.
Nu e o idee bună.
- El e. - Evelyn?
Ce?
Trebuie să plec.
- Ai grijă. - O să am.
- Dexter, du-te! - Dacă se întoarce șeriful?
Nu se întoarce. Evelyn are nevoie de tine acum.
- Ar trebui să rămân cu Hannah. - Despre asta te-a avertizat Vogel.
Încerci să trăiești în două lumi și asta te-a paralizat.
Nu sunt paralizat. Iau o decizie.
Fiule, alegi să-ți fie teamă,
deoarece, pentru prima dată în viață, crezi că ai ceva de pierdut.
Ăsta vrei să fii?
E-n regulă.
Îmbătrânesc.
Nu mai am precizie ca pe vremuri.
De ce-ai vrut să mă vezi în seara asta?
M-am gândit că ar fi plăcut să discutăm...
despre lucruri obișnuite.
Nu ca în ultimele ocazii.
Desigur.
- Ce e? - Ce să fie?
- Pari încordată. - Nu.
Deloc. Sunt foarte relaxată.
Poate puțin obosită... în aceste circumstanțe.
Vrei să-mi spui ceva?
Voiam doar să te văd.
Bănuiesc că sun deja ca o mamă...
care vrea să aibă tot timpul fiul în preajmă.
Știi...
când vezi murind atâția oameni câți am văzut eu,
știi când se tem.
De ce te temi, mamă?
E încă aici.
- Salut, Dexter. - Ce vrei? Unde...?
Nu mișca. Vreau să-ți arăt ceva.
N-o atinge.
Mama a ales iar fiul greșit.
Evelyn?
Nu, nu!
Nu...
Traducerea și adaptarea Mr H.