Oversat af RAGE for DanishBits.org
Tidligere i Dexter:
Jeg er begyndt at tro, at morderen måske er én af mine tidligere patienter.
Han sendte begge pakker til dig. Måske kan han ikke finde frem til mig.
- Endnu. - Jeg skal finde ham, før han finder mig.
- Jeg tænker på Joey Quinn. - Han består aldrig prøven.
Det skal han nok.
Jeg har risikeret meget for dig. Ødelæg det nu ikke.
- Politiassistent Morgan? - Er der et problem?
Ja, du sidder i en bil med indtil flere åbne dåser.
- Hvorfor ringede hun til dig? - Hun er min ven.
- Helt ærligt. Du har kneppet hende. - Der sker ikke noget mellem os.
Var der noget usædvanligt omkring min fars død?
- Han begik selvmord, Dexter. - Harry så, hvad han havde skabt -
- og kunne ikke leve med sig selv.
Der ér et sted her i verden til din søn.
Du er perfekt.
Hvordan kan du sige det, når du ved, hvad jeg har gjort mod Deb?
Jeg skød den forkerte i den container.
Din søster har lige tilstået at have dræbt LaGuerta.
Jeg fortæller hele sandheden, og du kan ikke stoppe mig!
- Deb... - Stop!
Jeg troede, at jeg kunne klare det her, men du har ret. Jeg gør det bare værre.
Tror du, at du kan hjælpe hende?
Ja.
Stop!
Gør det, Debra! Skyd ham.
Det her er ikke den, du er.
Du er en god betjent. Du er et godt menneske.
Du er ikke ligesom ham. Skyd ham!
Det er sandt. Du er et godt menneske.
Det er okay. Gør det, du skal gøre.
Dex...
- Fortæl mig, hvad du så. - Jeg har ikke lyst til at snakke om det.
Jeg har taget dig med hertil, så vi kan fjerne den magt, stedet har over dig.
- At snakke om det, ændrer ikke noget. - Det gør undertrykkelse heller ikke.
Jeg undertrykker ikke en skid.
Jeg har ikke brug for, at du minder mig om hvad, der skete her.
Dexters behov for at slå ihjel blev født i en container ikke ulig denne -
- og siden da, har han været fanget i den.
Da han er psykopat, kan han aldrig bryde ud.
Men det kan du, ved at gennemleve den aften...
Jeg slog ham ihjel, og ikke LaGuerta.
Det var dét, jeg så.
Medmindre du vil lægge mig i håndjern, vil jeg gerne af sted.
- Hvordan fik du det af at skyde Dexter? - Bedre. Værre. Jeg aner det ikke.
Det gør ingen forskel. LaGuerta er stadig død.
- Hvad kunne du have gjort? - Anholdt ham.
Så ville han være på dødsgangen.
- Vi kunne være flygtet. - I ville blive fanget.
Du ville komme i fængsel, og Dexter ville alligevel få dødsstraf.
Du er blevet så besat af det liv, du tog, at du har glemt dét, du reddede.
Selvfølgelig skal du forsvare ham! Du har skabt ham!
- Han skal fange en seriemorder for dig. - Der her handler ikke om Dexter eller mig.
- Det handler om at du skal få det bedre. - Måske vil jeg ikke have det bedre.
- Det tror jeg ikke på. - Hvorfor helvede skal jeg tro på dig?
Hvorfor fanden i helvede bekymrer du dig om mig?!
Er du sur?
- Ja, jeg er. - Godt.
Du undgår i det mindste ikke dine følelser.
Vi er færdige for i dag.
Der er mange måder at skade et menneske -
- og de dødeligste skader er dem, man ikke kan se.
De går dybt. Ligesom dem, jeg har påført Deb.
Hvad har vi her?
Slag i ansigtet. Der er mærker på halsen.
Der lader ikke til at have været kamp.
Der er ikke tegn på indbrud.
Manglen på forsvarssår og afstanden til angriberen -
- er tegn på, at det var én, hun kendte.
- Har vi et navn? - Norma Rivera.
Udlejeren sagde, hun boede her alene.
Offerets arbejdsgiver har sagt, hun er stuepige i et hus i Biscayne Bay.
- God adresse. - De siger, hun havde en ekskæreste -
- der kom ind og ud af hendes liv. Robert Sagastume.
Han har kriminel baggrund.
Det er godt, du tager initiativet, ligesom en god overbetjent bør gøre.
Vent, hvad? Har du fået min prøve tilbage?
Du klarede den, makker.
Fjern det smørede smil, inden Miller ser det.
Jeg har bare aldrig været så glad for at få en positiv prøve tilbage.
Hvad ser min søster i dig?
Stump! Jeg glemte, at der var en lækkermås, der spurgte efter dig på stationen.
- Hvorfor er du overrasket? - Hun sagde, hun ville komme tilbage.
De kan aldrig få nok.
Har du hørt noget fra Deb?
Dr. Vogel siger, hun stadig tager én dag ad gangen.
Sig til hende, at jeg tænker på hende.
Det skal jeg nok. Hun skal nok klare den.
En butik, der åbner. En løbetur. Koffein. Alle sammen morgenrutiner.
Mine består for tiden i at mødes med den kvinde, jeg har efterladt min søster hos -
- så hun kan gøre det, jeg ikke kan. At gøre Deb hel igen.
- Tak. - Hvordan har hun det?
Du er stadig centrum for din søsters smerte.
- Jeg vil se hende. - Det er bedst, du holder afstand.
- Der er næsten gået en uge! - Jeg er ikke sikker på -
- om din søster har ramt bunden endnu.
Hvad er der?
Du skal forberede dig på, at du måske aldrig kommer ind i din søsters liv igen.
Nej, det vil jeg ikke. Jeg vil ikke give slip på hende.
- Har du haft bedre held med vores morder? - Jeg har krydset yderligere tre navne af.
- Hvem er den næste? - Kapitel syv.
A.J. Yates.
Jeg melder tilbage, når jeg har tjekket ham ud.
A.J. Yates.
Ifølge Vogels bog, angreb han en klassekammerat, da han var 12.
Kom på institution som 15-årig. Hun ville kanalisere hans voldelige tendenser -
- men han var uden for hendes rækkevidde. Han blev overført til et andet hospital -
Nu virker Yates til at være en produktiv samfundsborger.
Han sælger pakkeløsninger. Tv, telefon og internet.
Men jeg skal vide, om mord er en del af pakken.
Der står ikke noget i Vogels notater om en hjerneoperation.
Stammer hans ar fra én af hendes utraditionelle metoder?
Tak, fordi jeg måtte låne løbebåndet.
Jeg er ikke meget for at løbe uden at komme nogen steder.
Prøver du at sige, at jeg har gjort det?
Har du da det? Vil du have en kop te?
Kan jeg ikke få noget stærkere?
Helt ærligt. Jeg har lige løbet 6 kilometer. Hvad betyder én øl?
Alkohol og stoffer har lammet dig, og gjort dine PTSD-symptomer værre.
Få røven væk fra bordet.
Hvor længe skal jeg være her?
Du minder meget om din far.
Harry havde meget af den samme tvivl med hensyn til Dexter.
Du er ikke så alene, som du tror.
- Jeg kan ikke se, hvad problemet er? - Det hele lå på hans gulv.
Dexter havde læst i avisen, at han var sluppet fri, på grund af en teknisk fejl -
- så han fulgte efter ham. Han havde endda fundet sig et drabsrum i et forladt hus.
Præcis, som vi har lært ham. Hvad sagde du til Dexter?
At han var for højprofileret, og at han skulle vente.
Han gik med til det. Indtil videre...
Bliver det, vi har gjort, nogensinde i orden?
Dexter er ikke længere et barn. Han er ved at blive en mand.
- Han vil slå ihjel. - Vi vidste, at den dag ville komme.
Hvad sker der, når jeg siger, at det er okay?
Hvad sker der, når han finder ud af, hvordan det er tage et liv?
Kodekset vil gøre det, det skal gøre. Det vil lade Dexter blive den, han skal være.
Hvad hvis, den ikke gør det, og ikke holder ham i skak? Hvad så?
Hvad hvis dette har været en fejl?
Hvad skulle Harry ellers have gjort?
Skulle han have smidt ham på en institution -
- eller have undladt at gøre noget, indtil han tog et uskyldigt liv -
- eller beskytte din bror ved at give ham redskaber -
- til at kanalisere sin trang?
- Samme måde, du beskytte Dexter på? - Det er ikke det samme.
Jeg kan ikke acceptere det. Jeg er ikke ligesom dig eller ham.
Dexter... Dexter er Dexter, for helvede!
Harry begik ikke en fejl ved at redde Dexters liv.
Ej heller gjorde du. Dén aften i containeren -
- var Dexter præcis dén, han skulle være. Det samme var du. En kærlig søster.
- Jeg... - Skal nok komme igennem det her.
- Må jeg beholde den optagelse? - Ja.
Det hele lå på hans gulv.
Dexter havde læst i avisen, at han var sluppet fri, på grund af en teknisk fejl...
- Du bør ikke være her. - Jeg fulgte efter Yates.
- Hvad har du gjort mod ham? - Hvad mener du?
Han har et ar i hovedet dér, hvor din morder tager en del af hjernen.
- Er han ét af dine eksperimenter? - Vi skal ikke snakke om dét her.
Ikke, når Debra er inde ved siden af.
En røntgenundersøgelse viste, at Yates havde en læsion i hjernen.
Jeg mente, at den havde noget at gøre med hans voldelige adfærd -
- så jeg tilrådede at hospitalet fjernede den, men jeg vidste ikke, de gjorde det.
Når jeg gør det, jeg gør, skal jeg vide alt.
Undskyld.
Hvorfor fortæller du mig ikke, hvorfor du egentlig er her?
Handler det om dét, jeg sagde om at give slip på din søster?
Lad mig forsikre dig om, at jeg ikke dømmer dit forhold til Debra.
Jeg prøver at styre dine forventninger.
Fordi hun tror, jeg er et monster?
Tror du ikke, at jeg ved, at jeg er skyld i hendes smerte?
Det er derfor, hun er her sammen med dig. Få hende til at tilgive mig.
Find ud af noget. Jeg har brug for hende i mit liv.
- Har du brug for hende? - Ja.
Jeg har forstået det sådan, at du elsker Debra på din egen måde.
- "På min egen måde"... - Hvorfor har du brug for hende?
- Det har jeg bare. - Sagde du ikke, at Debra så op til dig?
- Det gjorde hun. - Og det fik du det godt af?
- Ja. - Det er intet under, du føler dig fortabt.
Debra blev til et spejl, som viste dig et positiv billede af dig selv -
- som du brugte som modvægt til, at du så dig selv som et monster.
Nu er det spejl i stykker, og du ser kun mørke i spejlet.
Du får det til at lyde som om, den del af mig, ikke er ægte.
- Du har aldrig været et monster. - Det vil mine ofre ikke være enige i.
Et monster er ikke naturligt, men du er en del af naturens orden.
Du har et formål og værdier. En eksistensberettigelse.
Når du accepterer det, vil du ikke længere være afhængig af nogens godkendelse.
- Jeg vil stadig have hende i mit liv. - Vil have, men har ikke brug for.
Ingen varevogn. Ingen Yates.
Ingen hjemme.
"Monterey Plejehjem."
Far bliver 76.
Yates har vist fundet en måde, hvorpå han kan beholde sin familie i sit liv.
Kan jeg gøre det samme med Deb?
Vogel siger, jeg ikke har brug for hende -
- men hvis det er sandt, kan jeg så give slip på hende, hvis hun har brug for det?
Damesko.
- Hallo? - Det er mig. Jeg er hjemme ved Yates.
- Har du fundet noget? - Damesko.
Enkelte sko, og ikke par. Nogle af dem af ældre dato.
Højhælede sko ligger langt fra hjerner. Det ligner ikke morderens fremgangsmetode.
Jeg sagde, at jeg ikke mente, at han var ny udi at slå ihjel.
Albert ville ikke være den første til at ændre på sine metoder.
Det hænger ikke sammen.
Jeg tager fingeraftryk og kører den igennem databasen -
- over savnede personer og mordofre, men de er kun delvise -
- så jeg har ikke noget før i morgen tidlig. Jeg har min søn i aften.
- Forstået. - Jeg siger til, når jeg har fundet noget.
Vogel har vist fundet sig en helt.
- Hej. - Hej.
Du må være Dexter. Jeg er Cassie inde fra 4B.
- Hvad laver du i mit køkken? - Jeg løb tør for vaskemiddel.
- Far! - Har I mødt hinanden?
- Jeg håber ikke, det gør noget. - Jeg kan ikke nægte min nabo rent tøj.
- Maden er i ovnen. Vi ses i morgen. - Jeps.
- Jeg følger dig ud. - Rart at møde dig, Dexter.
- I lige måde. - Farvel.
- Hun er sød. - Har hun en kyssenakke?
- Jeg vidste, du ville bestå! - Det gjorde jeg ikke.
Tak skal du have.
Han skulle skrive kodelåsen til sit skab ned på sit håndled -
- i en måned, da han kom hertil. - Jeg er elendig til at huske.
- Du skulle bare have den rette opmuntring. - Jeg vil ikke vide, hvad det skal betyde.
Vi har ikke mere at drikke.
- Jeg er så stolt af dig. - Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
Du gætter aldrig, hvem der sad bag rattet. Debra Morgan, tidligere politiassistent -
- Hun var pissefuld. - Lad det være, Joey!
Jeg ved ikke, hvem der havde taget mest skade, parkometeret eller hende.
Hvad med lidt diskretion?
- Vi har fri. - Kan du ikke sænke stemmen?
- Jo. - Tak.
- Hvem var det? - Han har vist kneppet hende.
Morgan blev nok politiassistent ved at sprede benene.
For helvede!
Så er det nok!
- Hvad fanden skete der? - Han forsvarede sin ekskæreste.
- Få ham ud herfra. - Det er fint.
Kom nu bare.
- Giver du ikke en omgang? - For helvede!
Er vi gode venner?
- Mine ribben... - Undskyld, skat.
- Hvor mange, hr? - To. Én til mig og én til Dan.
- Så får du to. - Undskyld, jeg kommer for sent.
- Hvem er Dan? - Hans kæle-elefant. Kan du ikke se ham?
Vil du have nogle pandekager, Dan? Spis op.
Sørg for at Dan ikke får sirup på sofaen.
- Okay - Min bil brød sammen.
Den motorlampe, jeg ignorerede...
- Den mente det åbenbart. - Hvordan kom du herhen?
Angel. Men bare rolig. Bilen skal kun være på værksted kort tid.
Jeg får Cassie til at give os et lift til Harrisons skole.
Du gjorde et stort indtryk på hende i aftes.
- Indtryk? - Hun er single.
Hvorfor tager du ikke SUV'en? Det er mere sikkert. Jeg fjerner mine ting.
Hvis du kører mig til stationen, snupper jeg en bil der.
- Har du ikke noget imod det? - Ikke, hvis Dan ikke har.
Hvordan fik du overtalt mig til det her?
Jeg mener, at prisen var én øl.
- Hvad så nu? - Det må du sige.
- Er det ikke her, du hører til? - Nej.
Jeg er overrasket over, at du tror, du har forladt stedet.
Skal vi virkelig det her?
Du har lukket dig selv inde bag disse vægge i de sidste seks måneder -
- hvor du har gjort dit bedste for at lukke alt og alle ude.
Så hvorfor gør vi det ikke?
Hvad fanden laver du?
Du skal overbevise mig om, hvordan dét at dræbe Dexter -
- i stedet for LaGuerta ville være et bedre valg.
- Åbn den skide dør. - LaGuerta.
Hun sad på sine knæ dér, hvor de blodsprøjt er, ikke sandt?
Hun var din kollega. Din ven.
Hvorfor blev du ikke ved festen, og lod Dexter tage sig af tingene?
- Jeg måtte stoppe ham. - Men Dexter kan ikke gøre for det, han er.
Han har ingen samvittighed, hvilket du har.
Du vidste, det var forkert, da du sigtede på LaGuerta, men du skød stadig.
Du skød en kvinde koldblodigt. Du så passivt til, mens hun forblødte.
Du skød en uskyldig kvinde, fordi hun gjorde sit arbejde.
- På grund af Dexter... - Og det er det, der skræmmer dig mest.
Du vil så gerne tro, at havde du blot skudt Dexter -
- så skulle du ikke se sandheden i øjnene -
- som er, at du ikke ville have gjort det anderledes.
Fordi du inderst inde altid vil vælge Dexter.
Hvordan kan jeg rette op på det?
Ved endelig at acceptere, at du er et godt menneske, der skulle gøre noget slemt.
Og at du fik det bedste ud af en umulig situation.
Du kan gå ud af den dør. Du kan komme videre.
Valget er dit. Det har det altid været.
- Må jeg snakke med dig, politiassistent? - Ja.
Jeg har lige gennemset resultaterne fra overbetjent-prøven -
- og det lader til, at du havde ret, og jeg tog fejl vedrørende Quinn.
Han er åbenbart ikke helt dum.
- Han havde over 85 procent rigtige. - Det havde Miller også.
Han havde faktisk over 88 procent rigtige.
Jeg synes, du skal overveje heftigt at gøre hende til overbetjent.
Angie er god, og jeg kan godt lide hende. Men jeg mener, at Quinn er bedre.
Jeg sagde blot, at du skulle overveje det.
Det er din første forfremmelse af folk, efter du blev politiassistent -
- og udfaldet vil have en effekt på dig.
Når det er sagt, er valget dit.
Tre resultater på aftrykkene. De er alle meldt savnede.
Janet Thorton, forsvundet for to uger siden.
Det lader til, at Yates dræbte dem, men jeg ved endnu ikke, om han er efter Vogel.
Ikke før han ligger på mit bord, og vi får snakket lidt sammen først.
Hvor er vi med Norma Rivera?
- Vi forsøger... - Miller?
Ekskærestens adresse gav intet. Han er forsvundet.
Vi har fået resultaterne. De fandt sæd.
Jeg finder ud af, om det tilhører ekskæresten.
Det kunne forklare hans det. Hun inviterer ham over...
Det bliver hektisk. Han dræber hende, går i panik og stikker af.
Det er en god teori. Lad os finde ham.
- Vi går i gang. - Dexter...
Hold dig fra laboratoriet et stykke tid.
Hende den lækre kommer med elevatoren, og vi skal nok bruge lidt alenetid.
- Intet problem. - Det ved du alt om.
- Du er bedre end det. - Kom her.
Der er 100 kroner til den, der sender hende derind og har det fint med det.
- I orden. - Tak.
Jeg er alene. Perfekt.
Jeg er med, Angel. Du er sur over i aftes.
Jeg måtte lave en regning i går, så den idiotbetjent ikke anklagede dig.
Hvis Matthews havde hørt om det her, kunne han stoppe det her.
- Undskyld. Jeg mistede temperamentet. - Min overbetjent skal kunne styre det.
- En slåskamp på en bar? - Det er teknisk set en restaurant.
Det er ikke ligefrem fordi, du ikke har gjort det.
Du sendte en fyr på hospitalet, fordi han talte om LaGuerta.
Det var kun påstande. Og jeg stod ikke til forfremmelse.
Jeg var allerede overbetjent.
Vil du få styr på det her? Så løs sagen.
Undskyld mig. Er du Vincent Masuka?
Den eneste ene.
Men du kan kalde mig Vince. Så længe du bare kalder.
Okay, jeg hedder Niki. Jeg er universitetsstuderende.
Min gamle skole... Kom bare ind.
Du må studere skønhed.
- Det her er virkelig svært. - Jeg kender følelsen.
Jeg tror måske, at du er min far.
Du var sæddonor i skolen, ikke?
- Men du har krøller? - De er fra min mor.
For...
Åh, lort.
Det var en dum idé. Undskyld.
- Okay, det var pinligt. - Det er okay. Nej, lad være...
Det er okay. Du skal ikke tænke på det. Åh, Gud...
Du har mine sjælfulde men stadig skræmmende øjne.
- Godnat, Marty. - Vi ses i morgen.
Vi har skabe til det, at du ved det.
- Det er sådan, jeg arbejder. - Hvad laver du her egentlig?
Jeg troede, at du havde orlov.
Det viste sig ikke at være, hvad jeg regnede med.
Jeg ville bare komme foran med de sager, du har gemt til mig.
Vi får brug for mad.
- Vi? - Ja, vi.
Du ligner en, der kunne bruge hjælp, og jeg sulter.
Når jeg skal bruge en pause, holder jeg højest to dage.
Og så bliver jeg skør, hvorefter jeg ender her igen.
Hvad med dig? Hvad gør dig skør?
Familie-lort.
Der er intet, der siger familie som kærlighed... og lort.
Desværre var min far ekspert i det sidste.
- Olie i Texas. - Olie?
- Jeg håber, jeg gør det her rigtigt. - Lige præcis.
Der var altid regler hos ham.
Dét at blive betjent i Miami, var det bedste "rend mig", jeg kunne finde på.
Du forstår sikkert min skuffelse, da jeg sluttede skolen, og alt stadig var regler.
- Alle var sikkert som din far. - Ved du, hvad det værste var?
Jeg vidste, at jeg havde dummet mig...
...men han skulle ikke have glæden af at vide, at han havde ret.
Så jeg ventede, til han døde, hvorefter jeg sluttede og startede dette.
- Du klarer dig vist ganske godt. - Jeg er stadig familiens sorte får.
Min mors ansigtsudtryk, når hun tager i countryclubben -
- og hun skal forklare sine venner, at hendes søn er privatdetektiv.
- Det må være tæt på uvurderligt. - Ja.
Min far betød alt for mig.
Jeg elskede ham.
Og selvom han ikke var den, jeg troede han var...
...så indser jeg, at vi har mere til fælles, end jeg troede, vi havde.
En skål for døde fædre. Må de plage os for altid.
Skålen bliver bedre, hvis du åbner den.
Jeg klarer mig.
Vogel påstår, at jeg ikke er et monster.
Men det er den del af min, hun forventer, der fjerner Yates som en trussel.
En trussel, der er forsvundet i en fart. Sammen med alle sine sko.
Beviser det, at det er Yates, som jeg leder efter?
Der er kun en måde at vide sig sikker.
Jeg skal finde hans skjulested.
Han så, at jeg var her. Han hørte det hele.
En bensav. Prøveglas.
Hans skæreguide.
Yates er Hjernekirurgen. Det skal Vogel vide.
Jeg kender hende. Jeg har hendes fingeraftryk.
Yates må have stukket hende. Han punkterede hendes venstre arterie -
- efterladt hende døende uvidende om, at han ved at klemme hende inde sådan her -
- ville klemme på såret, så det holdt op med at bløde.
Nu må jeg gøre det samme.
Det skal nok holde. Men ikke ret længe.
- Klarer pigen sig? - Jeg stoppede blødningen -
- og satte hende af foran sygehuset. Jeg kom her, så hurtigt jeg kunne.
Åh, Gud. Sker alt dette på grund af mig?
Det ved vi først, når vi har ham. Lad os håbe, at der er noget brugbart herpå.
Det er patientfiler.
Dine patientfiler.
Det er ikke muligt.
- Den sidste er kun to uger gammel. - Lad være, Dexter.
Hvad er det her? Har du papirer på mig?
Det er en dagbog. Jeg har altid haft den.
Du har skrevet alt ned. Det hele står heri.
Jeg brugte ikke dit navn. Der er ingen, der ved, hvem du er.
Han har bildt sig selv ind, at hans følelser for søsteren er ægte.
Uvidende om, at der ikke er noget bag dem.
Dexter, jeg... Jeg ville ikke...
Er jeg materiale til en af dine bøger? Skal de bruges til det?
Svar på spørgsmålet!
Mine noter... Det er sådan, jeg bearbejder...
Du eksperimenterede på mig med Harry, og det gør du stadig.
Jeg er intet andet en prøvekanin. Ligesom Yates.
Det passer ikke. Det ved du.
Er det derfor, du vil holde mig fra Deb?
Isolere dit emne for at se, hvad han finder på.
- Dexter... - Lad være.
Når Yates er død, er du ude af mit liv.
Det er ovre. Forstår du?
Eller skal du have det skrevet ned?
Jeg forstår.
Jeg gik ind i rummet, og...
- Fortsæt. - Blodet. Der var så meget blod.
Dexter havde placeret det overalt. Der var et bord midt i værelset.
- Et bord med... - Liget?
Dele af ét. Og da han vendte sig om... Han så bare så stolt ud.
Manden, Dexter dræbte, var narkohandler.
Han dræbte din partner. Han ville slippe af sted med det.
- Men han var et menneske. - Som, ifølge reglerne, fortjente...
Der er ingen, der fortjener at blive skåret i stykker og lagt i poser.
Kodekset er bare teoretisk.
Men det, Dexter gjorde... Det, vi gjorde...
Jeg tror ikke, jeg kan leve med det.
Og det skal jeg så?
- Hallo? - Hr. Yates.
- Ja, det er mig. - Vi har desværre dårligt nyt.
- Din fars hjerte er ved at give op. - Hvor slemt er det?
Vi mener, at de skal komme her hurtigt. Han har nok ikke længe igen.
Far. Jeg kom, så hurtigt jeg kunne.
Jeg er her. Kan du høre mig?
- Var det dig? - Jeg ventede, du ville være den gode søn.
De er her lige om lidt.
Værelse 26! Blå kode! Vi mister ham!
For at redde sit eget liv ville Yates ofre sin fars.
Vogel mener, at jeg er som alle andre eksperimenter.
En psykopat, der ikke kan lave menneskelige forbindelser.
Men hun tager fejl. Deb er ikke en genstand, som Yates far var til sin søn.
Hun er mere som et spejl. Hun er familie.
Har jeg en eksistensberettigelse, så har mine følelser for Deb det også.
Eksperimentet er slut. Vogel kan rende mig.
- Giver Jamie dig mad med nu? - Det er til dig.
Jeg er lige kommet fra hospitalet. Du skal tjekke blodet -
- på tøjet fra et knivoffer. Janet Thorton.
- Er hun stadig i live? - Hun bliver opereret nu.
Og ham, der stak hende, brækkede alle hendes tæer.
- Hvor hurtigt skal du bruge det? - Hurtigt.
Jeg skal have en udtalelse, så snart lægen siger god for det.
- Giv mig besked om tøjet. - Det skal jeg gøre.
Hvad fanden, Deb?
- Hej. - Er du her for at se til Dexter?
Ja.
- Er du okay? Sidst jeg så dig... - Ja, det beklager jeg.
Undskyld, at jeg satte dig i den situation.
Undskyld, at jeg blev sur over, du ringede til Dexter.
- Nej, du bad mig jo om at lade være. - Jeg var meget ude af mig selv -
- men du passede jo bare på mig. Som du altid gør.
Alting er så nemt med dig. Gid det var sådan med Jamie.
Jeg bliver konstant hidset op.
- Er I okay? - Hun er jaloux.
Hun tror, at der stadig er noget mellem os.
Få det til at virke med Jamie. Jeg vil have, at du er glad.
Du betyder rigtig meget for mig, Joey.
- Det skal du fandme ikke glemme. - Tak.
- Er du sikker på, at du er okay? - Jeg må af sted.
Farvel, Joey.
Deb.
Kroppen danner arvæv for at lukke et sår. Er min søster begyndt på det samme?
Med tiden forsvinder ar. Hvem ved?
Med tiden kan man måske ikke huske, hvordan man fik dem.
- Dex. - Hej, Deb. Hvad så?
Vi burde snakke. Det er vigtigt.
Yates kan vente. Det kan min søster ikke.
Det vil jeg meget gerne.
Men ikke her. Kan vi køre en tur?
Det er godt at se dig. Vogel sagde, at det var bedst, hvis jeg holdt mig væk.
Hvad fanden ved hun om det?
Hvis det er nogen trøst, så snakker vi ikke ligefrem sammen mere.
- Hun forstår os ikke, Dexter. - Præcis.
Hun sagde, at jeg måske ville miste dig. Men vi vil altid være sammen, ikke?
Vogel havde nogle DVD'er med hende og far på.
Har hun vist dem til dig?
Et par af dem. Har hun vist dem til dig?
Der var en, der var meget interessant. Det var lige inden, far døde.
Det var hans sidste møde med hende.
Begik far selvmord?
Ja.
For et par år siden fortalte Matthews mig sandheden.
Han tog en overdosis af sin hjertemedicin.
- Var det på grund af dig? - Han troede, han havde skabt et monster.
Jeg tror, at jeg ved, hvordan han havde det.
Hvorfor han begik selvmord.
Men han gjorde det ikke ordentligt.
Oversat af RAGE for DanishBits.org