I tidligere episoder...
-Hvordan var deiten med Rita? -Topp.
Jeg tror jeg har møtt den rette. Hun er perfekt - like skadd som meg.
Utrolig at jeg fant planetens siste gode mann.
-Jeg har en mørk side også. -Det tviler jeg på.
Jeg så min mor dø da jeg var tre. Hun ble drept foran øynene mine.
Du må ikke være slave for dine indre demoner.
Gid det stemte.
-Jeg vil bli tilfreds, og leve et... -...alminnelig liv.
-Gift deg med meg. -Ja!
Dere er familien min.
Og nå har jeg en livspartner. Jeg er tilfreds.
Kanskje til og med lykkelig?
Du tar det ikke alvorlig? Kona, barna... Godt skalkeskjul.
Det ble komplisert.
Jeg er gravid.
-Vil du se ham komme til verden? -Ja. Oppfostre ham med Rita.
Aldri har jeg ønsket noe sterkere.
Vil du høre en hemmelighet? Pappa dreper mennesker.
Et monster går fritt.
Jeg døpte ham "Trefoldsmorderen". Han dreper tre og tre.
Trefoldsmorderen er ektemann og far. Han er som meg.
Hva slags far har blodutstryk i skjulet?
Klarer jeg ikke skjule dette, vil jeg miste familien.
Arthur har holdt dette gående i 20 år.
Familien min holder neppe i 20 minutter.
-Arthur Mitchell. -Kyle Butler.
Det kunne bare gå om jeg gikk hodestups uti.
Hodestups...
Er dette ditt nye forbilde, Dex?
Ta øksa fra ham. Drep ham nå.
Jeg har fortsatt noe å lære av ham.
Du har for mange jern i ilden. Blodglass, ektemann, far,-
- seriemorder, og nå Kyle Butler. -Jeg er dem alle.
Heisann, Dexter Morgan.
Heisann, Arthur Mitchell.
Hei, kjære. Månen blir fantastisk i kveld.
Nyt synet. Jeg elsker deg. Adjø.
Rita...
Født i blod, begge to.
Jeg trodde jeg kunne forandre meg, og beskytte familien min.
Men det hjelper ikke, hva jeg enn gjør.
Dette er skjebnen.
MIN FEIL
Var det du som ringte, sir?
Sir, hva skjedde her?
Jeg har sett 67 mennesker dø.
I sannhetens øyeblikk så jeg dem inn i øynene, og begge visste det:
De fikk som fortjent.
Men hva om det ikke skjer? Om man ikke får som fortjent?
Hvis du fortjente et hvitt stakitt- gjerde med barna dine lekende rundt?
Og en ektemann som elsker deg?
Om det minste du kunne be om var et ekte menneske, men isteden fikk du...
...meg.
Sir, vi tar barnet til et trygt sted nå.
-Sir, rekk meg barnet. -Hva driver du med? Unna!
-Frue! -Miamis drapsavsnitt. Trekk unna.
Hva har skjedd?
Rita er innenfor. Det var meg.
Huden er rynkete etter timer i vannet.
Fullt utviklet dødsstivhet. Dødsflekker.
Jeg fantaserte om henne naken ofte nok, men aldri slik.
Lårarterien er kuttet. Dette var Trefold.
-Drepte han gifte kvinner i badekar? -Alt må jo starte et sted.
Dessverre for Dexter.
Vi venter fortsatt på rettsmedisineren.
Likblekheten tyder på at døden inn- traff for mellom 8 og 12 timer siden.
Går det bra med deg?
Dexter kom hjem til det synet. Han vil trenge vår fulle støtte.
-Selvsagt. -Hva skal vi gjøre, førstebetjent?
Først skal dere pakke sakene og forlate stedet.
-Hva? -FBI er her. Trefold er deres sak.
-Hva ser dere på ham for? -Det var det jeg sa på veien hit.
Rita er en av våre. Hun er familie. Vi burde ta dette, for Dexter.
Det er avgjort. Bare gjør som jeg sier.
Hun er stresset, som resten av oss.
Min far Harry ga meg noen enkle regler:
Aldri skad en uskyldig person, og aldri lag oppstyr.
Harry?
Hvor er du nå som jeg virkelig trenger deg?
Kona mi ligger i likposen. Alle ser på.
Og det er naboen som gråter. Ikke jeg.
Sir.
Vi er klare til å ta oss av deg.
Da de første på stedet møtte deg, sa du: "Det var meg."
-Er du sikker? -Det var det som ble innrapportert.
Jeg kunne sagt hva som helst. Jeg er opprørt.
Så klart. Hvem ville ikke vært det?
Hvor var du i morges før du kom hjem og fant din kone?
-Skift, så drar vi hjem. -Jeg spurte ham om noe.
Han sa alt at han fant henne slik. Finn Trefold, du.
Eller burde ikke du gjort nytte for deg?
-Etterforsker Morgan. -FBI er noen jævla idioter.
Stopp. Fullfør dette, og ta med deg broren din hjem.
Vil du snakke med Dexter, så avtal et møte.
Den er god.
Han kan sove på gulvet til vi får hentet babysenga.
-Det er vel det tryggeste? -Ja.
Dexter, slutt å si ting som "det var meg". Folk vil misforstå.
Jeg forsto det heller ikke. Hva mente du med det?
Dexter...
Dette er Dexter Morgan, Meadow Lane 3319.
-Hva er nødstilfellet? -Jeg fant min kone død i badekaret.
-Hva er dette? -Dexters 911-samtale.
Hør.
Jeg fant min kone død i badekaret.
Sa du at din kone er død?
Ja. Hun har et ca 2,5 cm dypt snitt i høyre lår. Lårarterien dissekert.
-Det holder. Han er i sjokk. -"Midtveis på høyre lår"?
-"Lårarterien dissekert"? -Jobbvane.
Han beskrev det som i en lab-rapport.
Og naboen, han med panna, var mer knust enn Dexter.
-Og så? -Det er snodig, det er alt.
-Hva jobber vi med her? -Ikke Rita.
Det er Dexters nødsamtale.
Hørte du ikke hva jeg sa? FBI har saken nå.
Du burde tatt henne med på bryllupsreise.
En ting har du rett i. Naboen Elliot, som var så knust...
Det er et par ting jeg nok ikke skulle fortalt Dexter.
Hva burde du ikke fortalt ham?
Om en vesentlig utveksling av saliva under Thanksgiving.
-Et kyss. -Elliot og Rita?
Fyren var hodestups forelsket i henne.
-Og Dexter visste dette? -Ja. Hadde jeg visst at hun ville...
Jeg burde holdt den svære kjeften min godt lukket.
Kan noen ta den? Deb?
Pokker.
-Hallo? -Dexter, det er Maura.
Beklager om jeg vekte deg, men jeg har to veldig oppspilte barn her,-
-og Rita tar ikke telefonen. -Det er noe du må vite.
Ok, men først er det noen som veldig gjerne vil snakke med deg.
Dexter!
-Hei, Cody. Har du det bra? -Super dag! Sukkerspinn til frokost.
-Så flott. -Gi meg den.
-Kan jeg få snakke med mamma? -Ikke nå.
-Hvorfor ikke? -Hun er i dusjen.
Kan du si at vi savner henne?
-Vi savner deg også, Dexter! -Her kommer bestemor.
Var det noe du ville si meg?
Når du tar dem med hjem i kveld, kom til Debs leilighet, ikke huset.
Hva skjedde? Mistet du flyet?
Noe i den duren. Jeg forklarer det når dere er her.
Sikker på at du ikke burde fortelle dem om Rita?
Jeg vil bare la dem ha én siste bra dag.
Jeg vet at dette er veldig vanskelig.
Mye må tas hånd om før Rita kan begraves.
Jeg pratet med en begravelsesagent som tar mange politibegravelser.
Han kan treffe oss straks.
Klarer du det?
-Jeg beklager ditt tap. -Hvordan gjør han det der?
Mine dypeste kondolanser.
Han høres ut som han faktisk mener det.
Takk skal du ha.
Kan jeg by på noe å drikke? Kaffe? Vann?
Nei takk, jeg klarer meg.
Jeg har lommetørklær her,-
-om du trenger noen.
Det vi må få gjort nå, Dexter... Kan jeg kalle deg det?
Vi må fatte noen viktige beslutninger om hvordan Rita skal bli husket.
Ok.
En nekrolog er et godt medium for å informere om bisettelse og slikt.
Men først og fremst får du beskrevet dine følelser for Rita med egne ord.
Unnskyld meg.
Jeg skal ordne noe til avisen. Hva mer trenger du?
Så det er slik alminnelige folk gjør det. Ingen likposer, ingen dieselos.
Det er dette hun ville ønsket - en sørgende ektefelle...
...som for en gangs skyld gjorde det som kan forventes av en person.
-Dexter Morgan? -Rita? Hei-
Beklager at jeg er sen. Det var mye trafikk, så klart.
Jeg dro til feil kafé - til den i sentrum.
Jeg visste ikke at det lå noe her ute. Hvordan fant du stedet?
Jeg sporet det opp.
Jeg... Din søster Deborah har fortalt så mye om deg.
-Oi da. -Ikke noe ille, så klart.
-Nevnte hun at jeg er øksemorder? -Nei, hun sa du var-
-blodspruttekniker, som jeg ikke aner hva er.
Tro meg - det gjør knapt jeg heller. Og jeg jobber med det 40 timer i uka.
-Hun virker hyggelig, søsteren din. -Det gjør du også.
Takk.
Hva er godt her? Det må jo være noe spesielt, siden du drar helt hit.
Jeg pleier å bestille en trygg cæsarsalat...
...men jeg finner ingen på menyen.
Jeg tror jeg går for spesialiteten - soppravioli.
Dexter?
-Vet du hva du vil ha? -Ja, det gjør jeg.
Dex, hva driver du med?
Jeg tenkte bare på Rita, og hvor mye jeg...
-Hvor mye du savner henne? -Hvor mye jeg løy, fra første stund.
Begravelsen vil stå i overmorgen.
Jeg valgte eikekiste. Håper det går bra?
Hvite roser. Jeg tror hun likte dem.
De lurer på om det er noen bestemt kjole du vil hun skal begraves i.
Ikke egentlig.
Greit...
Jeg finner noe.
Quinn ringte og sa at FBI har frigitt åstedet - huset ditt.
Det er et par ting jeg vil gjøre der. Kan jeg slippe av dere i leiligheten?
Det går bra.
Du gjør meg bekymret.
-Jeg ventet ikke at du skulle komme. -Vi er partnere. Jeg er her.
-Hva ser vi etter? -Ingenting.
Trefold ville ikke etterlatt noe.
Hva vil du oppnå her, da?
Jeg ville vaske ned stedet, så Dexter slipper å se det sånn.
FBI etterlot det slik. De har folk som gjør sånt.
Med så mye blod pleier vi å ringe Dexter.
Hvordan går det?
Helt greit, tror jeg.
Det er ikke godt å si med broren min.
Jeg mente deg. Hvordan klarer du deg?
A...
Bra.
Jeg er ikke vant til å måtte være den sterke.
Det har alltid vært Dexters oppgave.
-Og nå... -Er han den sterke av dere?
Det har alltid virket motsatt på meg.
For himmelens skyld, jeg har ingen anelse om hva han tenker!
Beklager, jeg mente ikke å gjøre vondt verre. Så, da.
-Hva gjør du? -Jeg vet ikke.
-Apne døren! -Vær så snill og åpne døra, Dexter!
-Er du der? -Apne døra!
-Hei, Dexter. -Dexter, du kom tidlig hjem.
-Hei, folkens. Var det moro? -Supert!
Vi tok med noe til deg også.
-Perfekt. -Det er en til mamma også.
-Hvor er hun? -Hun er ikke her.
Hvor er hun, da?
Sitt ned. Jeg må fortelle dere noe.
Dexter...
Er alt som det skal?
Hva er det? Du skremmer meg.
Noe har skjedd med moren deres.
Noe fælt?
Ja, noe fælt.
Er hun ok?
En mann var i huset vårt da moren deres kom hjem,-
-og han drepte henne.
Ble hun drept? Noen drepte henne?
Nei, hun har det bra. Du bare tuller, Dexter?
Jeg forstår ikke. "Tilbring dagen i Disney World," sa du.
Jeg beklager tapet deres.
-Astor... -Gå din vei. La meg være i fred!
-Alt blir bra igjen. -Nei, det vil det ikke. Hun er død!
Jeg vet det...
Og det betyr ingenting for deg!
-Hvordan kan du si det? -For det gjør ikke det!
Jeg ser det på deg - du bryr deg ikke engang.
Hvor var du?
Hvor var du mens noen drepte henne?
Du skulle vært der og beskyttet henne!
Du har helt rett.
-Det var din jobb! -Jeg vet det.
Jeg skulle ønske jeg kunne omgjøre alt - at dette aldri hadde skjedd,-
- og at moren din var i live. -Vet du hva jeg skulle ønske?
At det bare var mamma, meg, Cody og Harrison.
Vi hadde hatt det så mye bedre om hun aldri hadde truffet deg.
Skulle ønske det var du som var død!
-Vær så vennlig? -Hva?
Se en annen vei.
Hva driver du med?
-Kan du ikke dekke deg til, Quinn? -Beklager.
-Hva driver du med? -Jeg prøver å velge kjole til Rita.
-Skal hun begraves i en av de? -Noe bedre forslag?
Flott. Jeg må dra hjem nå.
Du burde kanskje ta på deg bukser.
-Vil du prate om det, eller være rar? -Det er ikke noe å prate om.
-Du dukket opp her ubedt, så... -Ja, for å hjelpe.
-Er det det du kaller det? -Morgan...
Elliot?
Det er navnet ditt, ikke sant? Hei, Quinn. Drapsavsnittet.
-Hei. -Du har unger, antar jeg.
Der er hos moren. Vi er skilt.
Det var nok best at de dro vekk litt etter dette.
Jeg har snakket med FBI, og sagt at jeg ikke så noe. Hva gjelder det?
Hvor godt kjente du Rita?
Vi er jo naboer.
Ja. Jeg bet meg bare merke i hvor knust du virket her forleden.
Hun var en venn. Jeg ble opprørt.
En venn?
Jeg tenkte hun kanskje var mer enn det.
Jeg vet ikke hva du har hørt, men bare for å få det på det rene,-
-så var alt Rita og jeg gjorde et eneste kyss.
Mannen hennes var aldri hjemme.
Men Dexter fant ut om feiltrinnet, kom over og slo meg ned.
-Dexter... -Hysj, han sover.
Jeg har med noen kjoler du må se på.
Hvor er Astor og Cody?
-På et hotell med besteforeldrene. -Hvordan gikk samtalen med dem?
Astor ble opprørt.
Og de ga meg en lue.
Hun blir bra igjen.
Hvordan? Moren hennes er død på grunn av meg.
Nei, det er hun ikke.
Hun er død på grunn av Trefold. Du kan ikke gi deg selv skylden.
Du kunne ikke gjort noe annerledes.
Jeg kunne drept Arthur Mitchell da jeg hadde sjansen.
Du elsket Rita.
Du ville aldri latt noe ramme henne.
Hun var heldig som hadde deg. Det sa hun i tide og utide.
At hun følte seg så heldig som hadde funnet deg.
Jeg lurte på hvorfor du satt her for deg selv så lenge. Nå skjønner jeg.
-Jeg betalte henne for å si det. -Gjorde du?
Nei, jeg bare fleipet.
Jeg òg.
Hva gjør egentlig en blodspruttekniker?
Unnskyld meg.
Er denne din? Hva står på?
-Jeg må dra min vei. -Er alt som det skal?
Hele stasjonen er slått ut av et magevirus. Jeg er lei for det.
Det var hyggelig å treffe deg...
Heldig som hadde meg... Det vil jeg ikke si.
Hun stolte på meg, og nå er hun død.
Søsteren din har vel rett. Jeg er giftig.
Du vil ha det bedre uten meg.
Slett fortiden. Ikke etterlat noe.
Du var da tidlig oppe.
-Hva gjør du, som er så viktig? -Kvitter meg med alle spor.
-Ingenting. -Dexter...
Jeg vet det er tøft, men begravelsen står i morgen, og mye gjenstår.
-Obduksjonspapirene må signeres. -Hente redskapene mine.
-Gå over gjestelista. -Brenne alt i konteineren.
Og minnetalen er nødt til å skrives av deg.
Jeg må fylle bensin på båten.
Ja.
Og FBI-avhøret, eller avlegge rapport, eller hva det nå kalles.
Det er råttent av dem å ville ta det i dag, men...
Kanskje det er best å bare få det overstått.
Sikker på at du ikke vil ha selskap dit?
Nei, jeg klarer meg.
Greit, jeg stikker.
Jeg har tenkt på Harrison.
Han trenger moren sin. Noen trygge mennesker i livet sitt.
Du har alltid stilt opp for meg. Ikke bare nå, men hele livet.
Men jeg må be om en siste tjeneste.
Kan den personen være deg?
Kan du elske ham?
Som om han var din egen?
Han er min egen.
Han har meg i livet sitt. Selvsagt har han det.
Men viktigere er det at han har deg.
Du er trygg og god.
Nei, det er jeg ikke.
Jo, det er du!
Det er du.
Hva slags humør er hun i?
-Hvordan skulle jeg vite det? -Ryktet sier at dere er gift.
Jeg trenger å ta opp noe med henne. Er dette et bra tidspunkt?
Bare ikke glem at hun er sjefen.
Greit.
Seriemorder dreper politimanns kone.
Pressen maser om alle blodige detaljer.
-Hva sa du til dem? -Det samme som til deg. Ikke vår sak.
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Det er noe du nok bør vite.
-Noe med tilknytning til Rita... -Ok?
...og Elliot, naboen hennes.
Jeg dro til huset med Deborah...etterforsker Morgan.
Vi vasket ned stedet. Elliot-fyren slo av en prat med meg.
Det viser seg at han og Rita hadde et ørlite sidesprang.
Og hva innebærer dette?
Det skjedde aldri stort, men Dexter fant det ut.
Hvorfor forteller du meg dette? Hva insinuerer du?
-Ingenting. -Og hvorfor avhører du vitner?
-Jeg avhørte ingen. Jeg var der og... -Vasket? Kom igjen...
Hadde det vært noen andre enn Dexter, ville vi tenkt som etterforskere.
Og det innebærer hva? Hva sier du alltid?
Er kona død, er mannen i ni av ti tilfeller gjerningsmannen.
La Guerta.
Hold tråden. Jeg må ta denne.
Vi prater mer senere.
Ok, kan du gjenta det?
-Ja? -FBI ringte om avhøret av broren din.
-Hva sa han? -Ingenting. Han dukket ikke opp.
Nå ber de om mappen hans.
Svarte! Jeg skulle blitt med ham.
-Dette trengte jeg faen meg ikke! -Ikke jeg heller...
Jeg drar og finner ut hva som skjedde, og får ham ned dit.
Dexter?
-Hvem i helvete er du? -Unnskyld meg?
Hvem...i...helvete...er...du?
Nummer 10A. Underetasjen. Du er søsteren, ikke sant?
-Ja, jeg bor her. -Jeg drar. Han sa du kunne ta over.
Hva sa han? Ikke gå, vent!
Dexter Morgan. Legg igjen en beskjed.
Jeg støtte akkurat på hu katteskrulla av en nabo, som ga sønnen din is.
Samme faen hvor du er, eller hvordan du kunne stikke av fra FBI, kom...
Faen! Dexter, hvor er du?
Håper det var greit at jeg valgte kjolen fra vårt første møte.
Jeg tenkte at siden jeg ikke går i begravelsen...
...siden jeg ikke fortjener å få være til stede...
Ungene vil få det fint med Deb.
De vil ha det mye bedre uten meg. Der er vi nok enige.
Jeg var aldri helt ærlig mot deg.
Jeg er en seriemorder. Det er det jeg er.
Jeg ledet deg til å tro jeg var et menneske, men det er jeg ikke.
Det er en løgn.
Man trenger ikke stort når man vil gå videre.
Det man trenger hvor enn man ender opp:
En fin garderobe.
Arbeidsredskapene dine.
Og et minne fra fortiden, til å minne deg på hvem du egentlig er.
Alt det andre...
...trenger du rett og slett ikke.
Vel, hvor er du, Harry?
Snakk nå, eller ti for alltid.
Jeg har fått så mange til å forsvinne.
Nå er det min tur. Jeg får meg selv til å forsvinne.
Forpulte FBI.
Pokker Dexter, ikke gjør dette!
Havbrisen har alltid gitt meg klarhet.
Det er vanskelig å få nok oksygen på land. Vanskelig å...puste.
-Hei, du. -Hei. Det er Rita.
-Jeg så det. -Jeg ville gi lyd fra meg,-
- og høre om du følte deg bedre. -Mye bedre.
Det var godt å høre.
Du forlot restauranten i hui og hast. Jeg var redd jeg hadde fornærmet deg.
Nei da. Du var bra. Veldig forståelsesfull.
Jeg var ikke fullstendig ærlig mot deg.
Du ble ikke sittende fast i trafikken?
Jeg har to barn - Astor og Cody. De er ni og sju.
-Jeg liker barn. -Gjør du?
Ja, de er morsomme. Dessuten hadde Deb alt sagt det.
Fortalte hun om eksmannen min og problemene våre?
Ja.
Så du vet alt om meg.
Jeg vil gjerne vite mer.
Så...
Så kanskje vi burde treffes igjen?
Det vil jeg gjerne.
Veldig gjerne.
Jeg vet vi ikke burde møtes på en stund, men jeg må bare få sagt det.
Jeg vet ikke helt hvorfor,-
-men du får meg til å føle meg bra.
Som om ting kan bli annerledes.
Det gjør du også...får meg til å føle meg sånn...også, jeg mener...
Jeg er glad jeg ringte. Jeg var så usikker etter møtet vårt.
Vi fikk ikke tatt farvel på en ordentlig måte.
Farvel, Rita Bennett.
Farvel, Dexter Morgan.
Farvel.
Jeg er lei for det.
Hvor er nøkkelen til den forpulte doen?
Skal jeg bare drite på gulvet?
-Hva vil du? -Ingenting.
Jævla rasstapp. Pell deg vekk.
Han har rett. Jeg burde holde meg på farten.
Hei, hei!
Jeg sa: "Hva faen vil du?"
Jeg har hatt en dårlig uke. Kona mi døde, og det var min skyld.
Beklager det jævla tapet ditt,-
-men den døde kona di kan suge pikken min.
Jeg ville ikke skade henne.
Det er din første menneskelige handling siden hun døde, Dexter.
Jeg trodde du hadde forlatt meg.
Jeg er her.
Det er ok, sønn.
Du må få utløp for følelsene dine.
De har det ikke bedre uten deg, og du har det ikke bedre uten dem.
Du må dra tilbake.
Deb er sikker på at han kommer.
Kommer han ikke snart, må vi ha levende lys til begravelsen.
Snakker du ikke med meg, da? Er det slik det ligger an?
Jeg har prøvd å snakke med deg.
Ja, det har du.
-Jeg vil du skal vite... -Så fortell meg det.
Jeg kunne slåss for å få saken, men en del av meg ville ikke.
Rita døde.
Hun døde, og det skremte meg.
Vi hadde bare vært gift noen få timer.
Dexter var til stede. For alt jeg vet-
-kan han ha vært der sammen med oss mens hun ble...
Jeg vet det.
Jeg vil ikke påminnes om det.
Jeg ville ikke etterforske det.
Jeg ville bare at det skulle være bryllupsdagen vår.
Jeg liker ikke dette, hva det får meg til å føle. Hva skal jeg gjøre med...
Maria.
Hva?
Ingen gjør det.
Hva er viktigere enn hans egen kones begravelse?
Folk blir rastløse.
Takk for at du understreket det åpenbare.
Tror du jeg er slik en tosk at jeg ikke fikk det med meg?
-Har du noen gang holdt en minnetale? -Nei.
Vel, jeg kan ikke. Og de gribbene av noen agenter står og venter på ham.
-Det er noe du antagelig bør vite. -Hva?
Dette er ikke så lett å si.
Jeg snakket med naboen Elliot...
-Hva faen..? -Ja, jeg skulle ikke gjort det.
Hun hadde et stort hjerte...
...stort nok til oss begge.
Og det måtte det være. Jeg var ikke engang menneskelig...
...da vi møttes første gang.
Jeg trodde aldri det ville forandre seg.
Men hun fant noe hos meg jeg ikke visste at jeg hadde.
Hun skadet aldri en sjel.
Hun var uskyldig.
Hun døde en brutal død, og jeg kan ikke...
...gjøre noe med det.
Men jeg vet at jeg er nødt til å prøve.
Her i Miami, med alle som kjente henne...
...som var glad i henne...
...og som elsket henne.
Slik jeg gjorde.
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com