Anterior în Dexter...
Oh, Doamne.
Dexter, ce mama mă-sii?
Travis era aici, s-a dat la mine.
Când mă gândesc la tot ce a făcut,
îi doream moartea, așa că l-am omorât.
Trebuie să anunț asta.
Poate c-ar trebui să scăpăm de cadavru.
Benzină, foc...
Va șterge orice urmă de-a noastră.
Niciodată n-am vrut să treacă prin așa ceva, Dex.
Nici eu.
Am găsit o lamelă cu sânge
identică cu cea găsită în mașina lui Doakes.
Răufăcătorii încă lipsesc și Doakes...
A fost Măcelarul din golf. Punct.
Trebuie să-mi păstrez secretul în siguranță.
Altfel viața mea...a ei... niciodată nu va mai fi la fel.
Ești un criminal în serie?
Omor doar anumiți oameni.
Oh, Doamne. Ești Măcelarul din golf?
Tata m-a învățat. Mi-a dat un cod.
Tata știa?
Ești ca un magnet. Lucrurile rele se țin scai de tine.
Dexter e un analist al stropilor de sânge,
și Doakes a crezut întotdeauna că era ceva ciudat la Dexter.
Dacă Doakes era pe urmele lui?
Măcelarul din golf. Maria crede că ai putea fi tu.
Eu?
Hannah McKay. A înjunghiat o femeie de 5 ori.
Nu mă gândesc decât să-i dau ce merită.
Fă ce trebuie.
Dexter...
Ești singura de care nu trebuie să mă ascund.
Poate mă înțelegi mai bine decât o fac eu.
Te iubesc.
E din cauză că e o criminală în serie?
Simt că dacă mă iubești vei accepta asta.
Dacă te iubesc? Sunt îndrăgostită de tine!
Ce...
Debra a avut un accident de mașină.
Ai otrăvit-o pe Debra.
Trebuia să mă alegi pe mine.
E sora mea.
La revedere, Dexter.
Imagini de dinainte ca pompierii
să primească apelul c-a luat foc biserica.
Ce făceai acolo, locotenente?
Suntem în belea chiar așa de mult?
Dacă DVD-ul ăla e tot ce are, mă descurc.
LaGuerta e inocentă.
Nici măcar nu se potrivește codului.
E singura opțiune.
Hector Estrada.
Aveam 3 ani când mi-ai omorât mama.
Ești Dicky Moser!
Dexter Moser.
Mai trebuie să omor pe cineva.
Nu-i așa de ușor.
Nu pot lăsa ca Deb să cadă vinovată pentru faptele mele.
Dexter, sunt Deb.
Te rog să nu faci nimic.
Care-i planul?
Am folosit arma ei să-l împușc pe Estrada în rană.
Voi folosi arma lui Estrada s-o împușc pe LaGuerta.
- Deb... - Dexter...
N-ar trebui să te afli aici.
De ce n-ar trebui să fiu aici?
Împușcă-l, Debra.
Trebuie să-i pui capăt. Împușcă-l.
Stai!
Fă-o, Debra. Împușcă-l.
Fă-o! Împușcă-l!
El nu-ți seamănă. Tu ești un om bun.
Nu îi semeni.
Doboară-l!
Tot ce-a spus e adevărat.
Ești un om bun.
Fă ce trebuie.
Dex...
" O ZI MINUNATĂ"
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes & Dobra
(c) www.titrari.ro titrări Team
Nimic nu se compară cu o criză ca să realizezi cine ești.
Unui om bun i-ar părea rău de moartea lui LaGuerta.
Adevărul e că mi-a rezolvat toate problemele.
M-a pus din nou pe drumul cel bun.
În 6 luni trecute de atunci,
am antrenat echipa lui Harrison de fotbal la un campionat...
am refăcut echipa de bowling...
mi-am făcut noi prieteni.
Sunt un supraviețuitor.
Și-a ales o carieră în poliție.
Și știu precis
că n-a regretat nici măcar o zi.
E o alegere pe care nimeni n-o ia ușor.
Va veni și mătușa Deb?
Nu cred,
dar ne vom întâlni cu ea curând.
Maria a fost importantă pentru mine.
A fost o polițistă bună. A fost șefa mea.
Și soția mea pe o perioadă scurtă.
Dar cel mai mult mi-a fost prietenă.
Îmi lipsești, Maria.
Tuturor ne lipsești.
Te salutăm cu mult respect.
Îți mulțumesc, locotenente Batista.
Acum, am dori să dedicăm
acest moment comemorativ în onoarea ei.
Doamnelor și domnilor, colegi ofițeri,
vă prezint banca Căpitan Maria LaGuerta.
Ei bine, noi am plecat la cursul de înot.
- Spune-i pa-pa lui tati. - Pa-pa, tati.
Ne vedem după servici, Harrison.
Bine.
O bancă. De ce o bancă?
Merita ceva mai mult decât un loc unde oamenii să-și parcheze fundurile.
E o bancă drăguță.
E din beton, foarte robustă.
Le poți cumpăra în parcarea de la Home Depot.
Îmi cer scuze. Am fost insensibil?
Nu, exact asta am vrut să spun.
Totul pare atât de... rece.
Frate...
... văd că încă te doare.
Bine, uite ce e,
în primul rând, e ciudat să te-aud vorbind spaniola.
În al doilea rând, nu mă mai atinge.
Au trecut 6 luni
și ți-e greu să treci peste.
Cum pot trece peste?
Sufrageria mi-e plină cu lucruri de-ale ei.
Să știi că are dreptate? Au trecut 6 luni.
Poate ar trebui să scapi de ele.
Și apoi? Dispare?
Dex, am sperat
să treacă și sora ta.
Deb cum se simte?
A vrut să vină dar lucrează intens.
Se simte mai bine?
- Da, minunat. - Mă bucur să aud.
I-a picat cam greu moartea lui LaGuerta.
Cu toate că nu păreau așa de apropiate.
Nu-ți poți da seama cum vei reacționa.
Când Mike Anderson a fost omorât,
am vrut să stau departe de toate astea.
Moartea Mariei m-a adus înapoi.
M-a făcut să urmăresc oameni răi în continuare.
Nu-ți pot spune de câte ori
am vrut să fac ce a făcut Deb...
să plec de aici la masă și să nu mă întorc vreodată.
Deb poate fi impulsivă câteodată.
Spune-i să mai treacă câteodată.
Locul nu-i la fel fără ea.
Pentru un timp am auzit de ea în fiecare zi,
cerând câte o favoare.
Dar n-am mai vorbit cu ea de câteva săptămâni bune.
De ce?
E plecată din oraș.
Așa-i. Cheile.
Nu, Fort Lauderdale.
Așa-i. Fort Lauderdale.
Când se întoarce, hai să organizăm ceva.
I-ar prinde bine să ne vedem.
Da, așa e.
Am să-i spun.
Sunt Deb. Lăsați un mesaj.
Cutia poștală a abonatului e plină.
Vince.
Îmi poți ține locul în dimineața asta?
Mereu o fac.
Deb trece prin asta în felul său.
Aș vrea să vorbim din când în când.
Trebuia să fie pentru amândoi.
Îmi cer scuze. M-am lăsat dusă de val.
Va trebui să împarți.
Trebuie să răspund.
- Sunt afaceri. - Bine.
Da.
Nu, n-o împart. Totul sau nimic.
Ăsta-i cel mai bun preț.
N-ai mai lucrat cu mine înainte,
dar știi că-i o afacere corectă.
E 11:47.
Ai timp până mâine la aceeași oră.
Amatorii naibii.
Ce s-a întâmplat cu oamenii normali?
Nu știu. Au dat bir cu fugiții.
Haios, a fi paravan
nu pare să fie ocupație pe termen lung.
Dar tipul ăsta? E de încredere?
E cineva de încredere?
Dacă vrei te acopăr eu.
Nu vreau să te implic.
- Da, dar sunt... - Debbie.
Apreciez...
dar mă descurc.
Ce vrei să faci azi?
De preferat ceva cu tine în bikini.
De ce nu închiriem o barcă?
Ca un ponton, o chestie mică,
am putea ieși, să ne relaxăm pe apă.
Nu, hai să luăm ceva rapid. O barcă cu motor.
Am putea enerva vasele de croazieră.
Îți place să creezi probleme, așa-i?
Nu mă pot abține.
E ciudat cum funcționează lucrurile astea.
La ce te referi?
Când te-am întâlnit,
am stat aproape o oră în bar.
Eram pe picior de plecare.
- Apoi ai intrat tu. - Da, așa e.
E haios cum ceva atât de simplu
ca persoana ta intrând pe ușă la momentul potrivit
poate schimba brusc totul.
Da.
Ce cauți aici, Dexter?
Ar putea fi în interior.
Știi prin ce trece.
Ar fi putut...
face ceva.
Deb.
Deb, ești aici?
Nu-i aici, Dexter.
Te-a rugat s-o lași în pace.
Pentru cât timp?
N-am mai vorbit cu ea de o lună.
N-am mai văzut-o de 2 luni.
A dispărut.
S-a ascuns de tine, Dexter.
Asta-i hotărârea ei.
Ce-i asta?
Xanax.
Paxil.
Adderall.
Iarăși Xanax.
De la doctori diferiți.
Și un recipient.
Minunat, amestecă tot rahatul ăsta.
Trebuie s-o găsesc.
Dexter, tu ești problema, nu soluția.
Cel mai bun lucru e să stai departe de ea.
Eu sunt singurul care știe ce s-a întâmplat.
Sunt singurul care o poate ajuta.
Are nevoie de mine.
Sunt Deb. Lăsați un mesaj.
Căsuța vocală a abonatului e plină.
Trebuie s-o găsesc.
- Bună. - Salut.
Te pot ajuta?
- Da, sunt... - Dexter Morgan.
- Elway. Drăguț loc. - Mersi.
Da, e un pas mare
de la biroul Furturi din cadrul Poliției Miami, nu?
Și e o schimbare bună și pentru Deb.
Foarte deșteaptă să treacă
în sectorul privat.
E aici?
Nu.
Știi când se va întoarce?
N-am idee.
Nu-mi place când dispare așa.
Adică?
Adică nu anunță când trebuie.
De când nu mai știi nimic de ea?
De câteva săptămâni, cel puțin.
Asta e normal?
Normal că nu. Vorbim de Debra Morgan.
Nu există "normal" când e vorba de ea.
Dar asta a fost înțelegerea când am angajat-o.
E propriul ei șef,
alege singură cazurile la care vrea să lucreze,
și ne anunță când dorește.
Dar...
Dar ce?
N-a așteptat niciodată 2 săptămâni până să mă sune.
La ce caz lucrează?
Furturi minore. Un tip scăpat pe cauțiune.
Numele lui este...
Briggs.
Andrew Briggs.
Pierderea urmei și vânătoare de recompense?
Nu e sub nivelul ei?
Mie-mi spui?
Am încercat să-i dau clienți mai mari,
cazuri mai importante,
dar pare să-i placă munca urâtă de jos.
Sora ta caută emoția.
- Serios? - Sunt bani câștigați ușor.
Ia un procent din tot ce aduce, așa că...
Ce-mi mai poți spune despre caz?
Nu am ce să-ți mai spun.
Găsești tipul și-l aduci înapoi.
Dacă aduce înapoi și bijuteriile,
primește o cotă parte.
Asta-i tot ce știi?
Ți-am spus că nu le are cu anunțatul...
Trebuie să plec.
Dacă primești vești de la ea, sună-mă!
Așa o voi găsi pe Deb?
Moartă și singură?
- Te uiți la fundul meu? - Nu.
Adică da. Ce mărime porți?
Nu te interesează.
Am toate hainele Mariei,
și m-am gândit că poate...
- Oh. - Da, nu e...
... stilul tău. Am înțeles.
Îi plăceau culorile.
Ce avem?
Robert Bailey, 42 de ani, locuia în Miami.
Ucis de o plagă prin împușcare la piept,
chiar deasupra inimii.
Judecând după urma rănii,
pare că capătul armei
era în contact cu pieptul victimei când s-a tras.
Sinucidere?
Nu, victima a fost ucisă în altă parte și aruncată aici.
Oasele parietale și occipitale tăiate.
Partea din spate a craniului scoasă.
E ciudat.
Și...
pare că o bucată a fost scobită,
cu un cuțit de pepene.
- Și mai ciudat. - Avem o armă.
Cineva îl împușcă pe tipul ăsta, îi despică capul,
și se joacă cu creierul lui.
Cară corpul și arma
și le aduce până aici.
De ce?
Oamenii sunt nebuni.
Cred c-am terminat aici.
Verificați arma pentru amprente și ADN.
Cu ploaia...
Da, verificați oricum.
- Dexter, urmăriți îndeaproape corpul. - Așa vom face.
- Sunt Deb. Lăsați un mesaj. - Căsuța vocală a abonatului e plină.
Unde naiba ești, Deb?
Andrew Briggs.
Omul pe care-l caută Deb.
L-a lovit la cap pe paznic,
apoi a furat un magazin scump de bijuterii.
A dispărut cu peste juma de milion în marfă nerecuperată.
A scăpat pe cauțiune, dar mereu pe fugă de atunci.
Arestat de 3 ori pentru atac.
A trimis un tip la spital cu maxilarul rupt.
Tipul ăsta e periculos.
Oare Debra s-a implicat prea mult?
"Parola"?
Nu.
"A naibii parolă."
Începem!
Toate cumpărăturile ei timp de 3 săptămâni
au fost făcute în Fort Lauderdale.
Și cel mai multe la El Mercado pe Strada Est la nr. 4.
A fost acolo ieri după amiază.
Pot ajunge acolo în jumate de oră.
Ăsta e tipul pe care trebuie să-l aresteze.
Ce fel de tequila îți place?
Din cea care te face să cazi lat.
Să văd ce pot face.
Ce mama mă-sii?
Deb, ce se întâmplă?
Lucrez la un caz. Ar trebui să dispari.
Ai găsit tipul. De ce nu l-ai arestat?
De unde naiba știi tu ce fac eu?
Am vorbit cu Elway.
Ai vorbit cu Elway?
Când mi-a spus că n-are vești de la tine,
mi-a fost frică să nu fi pățit ceva.
Sunt bine. Ieși naibii afară.
Deb, n-am vorbit cu tine de săptămâni bune.
Nu-mi răspunzi la apeluri.
Ai ratat și comemorarea lui LaGuerta.
Iisuse Cristoase, mă întreb de ce.
Și vrei să-ți ștergi mesajele de pe mobil?
Nimeni nu știe de tine.
Da, mă apropii de Briggs
ca să pun mâna pe bijuterii în timp util, bine?
Sunt o profesionistă ce lucrează la un caz.
De ce naiba nu pleci înainte să ruinezi totul?
Faci sex cu tipul ăla?
Ce naiba?
Nu-i treaba ta ce fac cu viața mea.
Du-te!
Nu, nu plec.
Să te ia naiba.
Vrei să știi de ce nu-ți răspund la apeluri?
Pentru că nu vreau să-ți vorbesc.
Și chiar nu vreau să te văd.
- De ce? - De ce?
Pentru că m-ai făcut să mă compromit total.
Și te urăsc pentru asta.
Nu, nu mă urăști.
Am împușcat persoana greșită în rulota aia.
Cine-i tipul ăsta?
Un fraier.
E vreo problemă?
Să mergem!
Nu mă urăște. E întoarsă pe dos.
Nu știe ce face.
Nu-i treaba ta, Dex.
Folosește acest job ca pe-o cale de scăpare.
Nu se descurcă cu tot ce-a fost,
s-a pierdut, tată.
Tu i-ai făcut asta. N-o face mai rău.
Las-o în pace.
Nenorocitul mi-a tăiat fața.
Dexter, ce faci?
Ce se întâmplă?
Mi-ai tăiat fața.
Îmi cer scuze. Nu am...
Ți-ai pierdut controlul acolo, Dexter.
Știe ce-a făcut.
Du-te acasă, fiule.
Chiar acolo...
Oprește-te!
Nu te opri, nu te opri.
- Nu te opri. - Jamie, am venit acasă.
Oh, Doamne... te-ai oprit.
- Cineva tocmai a intrat. - E doar Angel.
- Da, ce? - Ce e?
Nu pot face sex cu locotenentul în camera alăturată.
Pentru mine nu contează.
Da, pentru că ești supraom.
Oh, haide măi.
Joey,
șansa ca cineva să afle micul nostru secret...
Da, știu, iubire, nu se va întâmpla.
- Îl face și mai distractiv. - Nu se va întâmpla.
Treci pe la mine mâine dimineață,
ca să terminăm, da?
Nu pot, trebuie să fiu la Dexter la 7:00.
Poftim?
La naiba!
Fă-mi o favoare.
Distrage-i atenția ca să ies afară pe ușa laterală.
Și cum să fac asta?
Aruncă niște sorici de porc pe podea.
Îmi rămâi dator.
Bună.
Ești transpirată.
Da.
E bine că faci exerciții.
Da, fac un pic de cardio.
Ce vei face cu lucrurile Mariei?
Nu-ți fă griji, până mâine dispar.
Unde?
Mâine la prima oră vin de la organizațiile de caritate.
E trist totuși.
O viață întreagă ambalată în niște cutii.
Știi, poate că...
ar trebui să alegi câteva lucruri să le păstrezi.
Haide. Cred că va fi bine.
Ai dreptate.
Mandate...
de ascultare a mobilelor lui Dexter și Deb.
N-a renunțat până la urmă.
Urmărindu-l pe Estrada de una singură...
asta a omorât-o.
Da, ăsta era felul ei, Angel.
- Da. - O polițistă.
Asta era.
Deb ar trebui să fie acolo, să țină informarea asta.
Trebuie să găsesc un mijloc să ajung la ea.
Asta nu arată bine.
Cine crezi că e?
Mă gândesc la o ghicitoare.
Îmbrăcată în Dolce & Gabbana pe interior...
Nu poți vorbi ca o persoană normală?
Toată lumea, atenție, vă rog.
După cum vedeți, avem un oaspete.
Ea este Dr. Evelyn Vogel.
Ne-am cunoscut când a fost consultantă la un caz...
Când majoritatea dintre voi erați la liceu.
Dr. Vogel a stat departe de Miami pentru câțiva ani,
dar acum s-a întors și s-a oferit
să expertizeze cadavrul nostru recent.
Dar investigăm de numai o zi.
N-am venit să vă calc pe degete, locotenente.
E neoficial.
Evelyn e neuropsihiatră.
A fost consultantă la un număr
de cazuri majore de-a lungul anilor.
Și a scris un manual definitiv
legat de creierul psihopaților.
De-asta vă cunosc.
- Munca dvs pe profile e clasică. - Mersi.
În mod normal nu m-aș include într-o investigație.
A spus "nu s-ar include."
Dar când am auzit în ziar de corp,
era un aspect al acestei crime
pe care l-am găsit deosebit de interesant.
Vince, pune-mi radiografia pe care-a trimis-o M.E.
Mersi.
Vedeți partea asta aici?
Este cortexul anterior insular,
porțiunea creierului ce procesează empatia.
Și amprenta unui psihopat este...
Nu au empatie.
Acum, este posibil ca asta să fie doar o coincidență,
dar dacă cineva se chinuie
să extragă cu atenție un miez din creier,
atunci acea persoană s-ar gândi înainte
ce bucată din creier ar extrage.
Cum credeți c-a făcut-o?
E prea devreme să mă pronunț,
dar poate a dorit să facă un fel de experiment,
sau poate că asta e doar un mesaj.
N-ar fi primul ucigaș care să comunice printr-o victimă.
- Cine a fost victima? - Robert Bailey. Mecanic.
După spusele soției lui, lipsea de aproape o săptămână.
Creierul a fost disecat cât victima era încă în viață?
Dexter?
Autopsia a arătat că a fost post-mortem.
La autopsia preliminară
s-au mai găsit vânătăi pe monturile pumnului și genunchi.
Asta ar putea indica că victima a fost captivă într-un spațiu mic.
Nu erau urme de conținut în stomacul victimei,
ceea ce indică deshidratarea.
Victima lipsea de cinci zile.
Asta sugerează un ritual complex înainte de ucidere
pentru un criminal în serie.
A fost doar un cadavru. De unde știți că e criminal în serie?
Mă îndoiesc că e la prima omucidere. Primele sunt mai spontane.
Asta a fost planificată demult. S-a gândit mult la asta.
Căutăm pe cineva de cel puțin 30 de ani.
Inteligent, organizat...
Se mândrește cu munca lui.
Cred că jubilează la gândul că vorbim de el acum.
- Crezi că vor mai fi și alte crime? - Aș fi surprinsă dacă nu.
Avem suspecți?
Arma nu prezintă amprente. A stat toată noaptea în ploaie.
La fel și cu cadavrul. Căutăm în continuare ADN.
Să ne lărgim aria de lucru
și să vorbim cu prietenii și colegii victimei.
Trebuie să aflăm unde a întâlnit ucigașul.
Masuka, când vin rezultatele de la balistică...
O să le ai pe birou.
Dexter, tu te ocupi de ADN.
Am auzit că FBI-ul îi spune "Dresoarea de psihopați".
- Suntem norocoși s-o avem la caz. - Da. Cât de norocoși.
Dr Evelyn Vogel... Neuropsihiatru, lector...
Tocmai și-a publicat a treia carte.
E ultima persoană căreia ar trebui să-i atrag atenția.
Ce crezi?
- E frumoasă, nu? - Cred că da.
Maria o ținea mereu în birou.
Vreau s-o iei tu ca să-ți amintești de ea.
Mulțumesc. E frumos.
- Încă n-ai iertat-o, nu? - E complicat.
Nu-i nimic. Înțeleg.
Dar dacă n-o poți lua pentru ea, ia-o pentru mine.
Mă voi simți mai bine.
Știu că apele erau tulburi între voi,
înainte ca Maria să moară tragic.
Să moară tragic... A murit fiindcă își băga nasul unde nu trebuia!
Nu știu de ce am spus asta. Îmi pare rău.
Sper să găsești bunătatea s-o ierți.
Dex, tipule!
Vogel vrea să te vadă la morgă.
Minunat.
El Sapo.
Salut, dle Sluțit.
Așteaptă aici. Merg să-l văd afară.
Îi vinzi marfă?
N-o am la mine, dar am să-i fac o prezentare.
Bună, Deb.
- A trecut ceva vreme. Ce faci? - Lucrez la un caz. Andrew Briggs.
- Numai afaceri, nu? - Am puțin timp, bine?
Poți să cauți pentru mine un tip, El Sapo?
Așteaptă.
- Cine-i? - E un paravan.
Voi vorbi cu cei de la furturi...
Cu plăcere.
- Cum a mers? - Voi fi bogat.
Dr Vogel?
Am fost anunțat că vreți să mă vedeți.
Da. Mulțumesc că ai venit.
Mă întrebam dacă ai avut succes cu găsirea de ADN pe cadavru.
Nu. Am găsit fire de păr, dar aparțineau victimei.
Criminalul va trebui prins ca pe vremuri. Pe terenul lui.
Bănuiesc.
- Quinn și Batista au avut succes? - Nu, din câte știu.
Victima avea o viață liniștită. Nu avea dușmani.
Criminalii în serie nu au dușmani.
Toți reprezintă o potențială victimă.
Dacă aveți nevoie de ceva, sunați. Oricine de la laborator vă poate ajuta.
Voiam să aflu părerea ta despre caz.
A mea?
De ce? Eu sunt tipul cu sângele.
Tipul cu sângele... Cum ai ajuns aici?
Tatăl meu era polițist.
Nu m-a încurajat să fiu ca el.
Analiza petelor de sânge părea mai potrivită.
Și eu am vrut să fiu legist.
Dar am decis să aleg neuroștiința.
Psihopații...
Amândoi am ales omuciderea.
Poate suntem amândoi puțin descreierați.
Poate.
Cercetători nebuni antrenați să vadă asta ca o masă biologică.
O parte anatomică.
Dar, într-un fel, prin conlucrarea neuronilor,
se ivește ceva incorporal: sentimentele.
Încrederea, moralitatea și dragostea.
Asta dacă nu ești psihopat.
Dar chiar și așa, apare un anumit cod moral.
Cum a fost cu Măcelarul din golf.
Cum era?
- Cine? - Măcelarul din golf.
James Doakes.
Dacă nu mă înșel, a lucrat cu tine. Aici, în poliția din Miami.
Era irascibil. Se aprindea repede.
Asta nu sună bine.
Un psihopat nu e conectat la sentimentele sale.
- Și nu se aprinde repede. - Poate nu era psihopat.
Nu, Măcelarul din golf era clar psihopat.
Sigur a fost după felul în care se manifesta.
Ce-i sigur, e că a fost unul straniu.
Tu ești experta.
Doar felul în care-și alegea victimele...
Persoane care, în general, aveau un trecut infracțional.
Asta arată un cod moral puternic întipărit.
Te face să crezi că avea un anumit set de reguli.
Set de reguli?
Da, clar nu era o alegere morală. Psihopații nu au conștiință.
Altfel de ce ar ucide așa?
Ca să...
...poată scăpa cât mai mult cu asta?
Oamenii nu simt lipsa criminalilor când dispar.
Doakes era în trupele speciale. Poate de acolo a adoptat asta.
Poate că da.
Ar fi un studiu de caz interesant.
Mi-ar fi plăcut să-l intervievez.
Regret.
Aștept cu nerăbdare să lucrez cu tine, Dexter Morgan.
Da? Dexter...
- Salut. - Intră, intră.
Mulțumesc.
- Această Evelyn Vogel... - E chiar frumoasă.
- O cunoașteți? - Da, o cunosc.
Ne-a fost consultant la câteva cazuri când eram căpitan de poliție.
Ultima oară se mutase în Anglia. N-am mai vorbit cu ea de ani de zile.
Și de ce a venit acum?
Deoarece un ucigaș a luat o parte din creierul unei victime?
M-a sunat din senin și mi-a spus că s-a mutat aici acum un an.
M-a întrebat dacă sunt liber la prânz. I-am explicat cazul și s-a oferit să ajute.
- De ce, e pisăloagă? - Nu.
Voiam să văd dacă ne e de folos sau nu.
E inteligentă.
- Folosește-o în avantajul tău. - Așa voi face.
De ce crezi că a sunat acum? Așa, din senin?
Poate s-au aliniat stelele.
Poate Mercur își schimbă cursul... Chiar nu-mi pasă de ce a sunat.
Știu că așa e în poliție. Iei orice ajutor gratuit pe care-l obții.
Așa că n-o lăsa să-ți scape, Dexter.
Da.
Dacă eu sunt motivul pentru care e aici?
Când mai vorbești cu sor-ta, îi spui să-și verifici mesajele?
Mi-a cerut ajutorul, iar acum nu pot da de ea.
Da.
E vorba de Briggs?
Mi-a spus să văd un tip, El Sapo. Nimeni de la furturi n-a auzit de el.
Știu doar că Briggs a jefuit magazinul care nu trebuia.
Era al unui mafiot.
Acum nu mai găsește cumpărători, în afară de El Sapo.
Bine.
El Sapo.
Tati!
Bună, Harrison.
- Ce surpriză plăcută. - Nu-i o surpriză. Am discutat asta.
Chiar?
Dex, știi că-mi place să lucrez pentru tine,
dar mai am nevoie de-o noapte liberă câteodată.
- Da. Am discutat. - Bine. Am cina aici.
Spaghete cu chiftele, păstăi și budincă de ciocolată.
În legătură cu seara asta...
Harrison, astea sunt lucrurile lui tati.
- Ce-i asta? - E o centrifugă scumpă.
Hai să-ți aranjez cina.
- Budincă! - După cină.
Alo?
Credeam că m-am făcut înțeles. Vii aici cu banii și-ți dau marfa.
Da, voi fi singur.
Nenorocitul de El Sapo e El Idiot.
Când vine aici, te ascunzi. Bine, iubito?
- De ce? - Nu-l cunosc. Ar putea fi violent.
- Vreau să vin cu tine. - Am mai discutat asta.
Nu fac nimic ce te-ar putea răni.
Mă întâlnesc cu el afară.
Așteaptă aici.
Îl iubesc pe tipul ăsta.
El Sapo... Numele real e Javier Guzman.
Harrison, te rog.
Hoțul nu știa numele El Sapo fiindcă nu e paravan.
E asasin.
Iisuse, Harrison!
Uite ce ai făcut!
Iartă-mă.
Nu-i nimic.
Iartă-mă că am țipat la tine. Nu-i nimic.
Lasă-mă puțin.
- Deb aici. Lăsați un mesaj. - Căsuța vocală e plină.
Vino. Plecăm.
Dacă Deb e cu Briggs când apare El Sapo,
ar putea s-o elimine și pe ea.
Joey Quinn aici. Uimește-mă.
Quinn, sunt Dexter. Sună-mă.
Ce mama dracu'?!
Da, vin!
Ce dracu'?
L-ai adus și pe puști.
- Ce se petrece? - N-ai răspuns la telefon.
- Da, am puțină treabă aici. - Trebuie s-o găsesc pe Deb.
- Și de ce ai nevoie de mine? - Nu știu unde-i.
- Cum adică nu știi? - Pur și simplu nu știu.
Știu că-i în Fort Lauderdale. Vreau să știu unde stă.
Ziceai că vorbește cu tine. Știi unde e?
Ultima oară spunea că e la Pink Motel.
- O văgăună. - Mulțumesc. Haide.
Era Dexter?
Da, o căuta pe Deb. Al naibii de ciudat.
Nu vreau să vorbim despre asta. Vino aici.
Dumnezeule! De ce-i toată lumea împotriva noastră?
Ignoră-l.
Jamie Batista aici. Lăsați un mesaj.
Iisuse!
Nu răspunde nimeni la telefon?
- Mergem la plimbare. - Bine, tati.
- Deb aici. Lăsați un mesaj. - Căsuța vocală e plină.
Ce naiba? Ți-am spus să mă lași în pace.
Știu, dar ești în pericol.
Cineva îl va omorî pe Briggs. Vreau să vii cu mine acum.
Pe naiba! Briggs se va întâlni cu El Sapo.
- O să fac o groază de bani. - Atunci o să-l împuște.
Vreau să nu ajungi să fii împușcată odată cu el.
- Fabulezi. - Nu, așa e.
El Sapo nu e paravan, e asasin.
Va lua bijuteriile și îl va ucide pe Briggs.
Știu că nu vrei să mă vezi, dar trebuia să-ți spun asta.
- Bine, mi-ai spus. - Deb, e foarte periculos.
Știu asta.
- Vino cu mine. Ai putea muri aici. - Nu-mi pasă!
- Deb... - Ce?
Nu ziceai tu mereu că oamenii răi merită să moară?
- Nu ești o persoană rea. - Am omorât-o pe LaGuerta.
- Acum nu contează. - Nu contează?
- Iisuse, Dexter! Nu contează? - Nu la asta mă refeream! Haide!
Deb, au trecut luni întregi de atunci.
Nu mă poți ține la distanță la nesfârșit.
Nu înțelegi nimic, nu?
Mă trezesc zilnic gândindu-mă la deciziile proaste
făcute din cauza ta.
Și mă roade că nu le pot retrage.
Îmi pare rău.
Nu face mutra aia și-mi spune că-ți pare rău.
Chiar de-ar fi adevărat, n-ar avea nicio importanță.
Fiindcă nu putem schimba trecutul.
Întoarce-te la viața ta și prefă-te că totul e bine,
dar eu nu pot să fac asta fiindcă nu sunt ca tine!
- Deb, putem discuta asta mai târziu. - Ba nu putem.
Iar tu?
Să mergem.
Ia-ți mâinile de pe ea, tâmpitule!
Ce mama naibii?
Ce-ai făcut?
Îmi plăcea cu el.
- N-aveai ce căuta lângă el. - Mă-sa!
- Deb... - Draci, draci!
Pleci naibii odată?
Te rog, pleacă!
- Am venit aici să te salvez. - Nu...
Deb, uită-te la tine. Ești pierdută.
Nu sunt pierdută.
Știu exact unde sunt.
Sunt într-un iad nenorocit pe care-l merit din plin.
Dar tu...
...tu ești pierdut.
Toată viața mea am crezut că am nevoie de tine.
Credeam că nu pot trăi fără tine. Băga-mi-aș!
Era invers.
- Deb... - Doar pleacă.
- Nu... Scap eu de cadavru. - Nu faci nimic, ai auzit?
Mă ocup eu de asta.
- Dar dacă vine El Sapo... - Nu mă cunoaște.
- Dar dacă vine și te vede cu... - Pleci naibii odată?
Am să raportez asta.
- La poliție? - Da.
Ar trebui să pleci.
Vreau să raportez o omucidere suspectă.
Pleacă.
La Pink Motel din Broward.
La dracu'.
Harrison?
Harrison!
Tati?
Vino aici, amice.
Nu te găseam.
Sunt aici, amice. Sunt aici.
Unde suntem, tati?
Pierduți.
Deci lucrezi pentru Elway Investigații?
Îl urmăreai pe Briggs, dar te-ai dus să iei un sanviș,
apoi l-ai găsit mort când te-ai întors?
Da.
Știi cine l-ar fi putut ucide?
Nu.
Te sunăm noi dacă mai avem întrebări.
Elway, am și vești bune, și vești proaste.
Briggs e mort, dar s-ar putea să am o pistă în privința bijuteriilor.
Avem o șansă să-i dăm de cap. Mai vorbim când vin la birou, bine?
Pa!
Debra avea dreptate. Eu mă înșelam.
Eu sunt pierdut.
O persoană bună ar lăsa-o în pace.
Dar eu nu știu cum.
Fără ea, nu mă mai recunosc.
Dexter?
Nu-i un moment potrivit.
Voiam să împart ceva cu tine.
Ți-am spus că nu-mi arde acum.
Atunci, doar îți voi lăsa asta.
Adaptare HD Bibeboom@BBM
- Dexter, te rog. - Ce vrei?
Dă-mi drumul, te rog.
Nu poți să mă omori.
De ce?
Fiindcă nu mă încadrez în codul lui Harry.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes & Dobra
(c) www.titrari.ro titrari Team