Najstarije priče ikada ispričane, zapisane su u zvijezdama.
Priče o vremenu prije ljudi i bogova, kada su titani vladali Zemljom.
Titani su bili moćni, ali njihovu vladavinu prekinuli su njihovi sinovi,
Zeus, Posejdon i Had.
Zeus je uvjerio svog brata Hada da stvori zvijer tako jaku
da može pobijediti njihove roditelje.
Od svog mesa, Had rodi neizrecivi užas.
Krakena.
Zeus postade kralj nebesa.
Posejdon kralj mora.
A Hadu, kojeg je Zeus prevario,
ostavljena je vladavina Podzemljem u tami i jadu.
Zeus je stvorio čovjeka, a molitve ljudi hranile su besmrtnost bogova.
Ali s vremenom, čovječanstvo je postalo nemirno.
Počeli su sumnjati u bogove, te naposljetku ustali protiv njih.
U takav svijet, dijete je rođeno.
Dječak koji će sve promijeniti.
Perzej.
Što je sine?
Uskoro ću dobiti brata ili sestru.
Misliš da ćemo to dijete voljeti
drukčije nego što volimo tebe, ali nećemo.
To će dijete biti tvoje.
Ja nisam ničiji sin.
Ja sam ti otac Perzeju, Marmara ti je majka,
a ti ćeš uvijek biti naš sin.
Veza između nas, mnogo je više od mesa i kosti.
Ljubav koju imamo za tebe, zbog nje bogovi i kraljevi ratuju.
Nikada nisam razumio bogove,
ali čak je i meni jasno da si spašen s razlogom.
Jednog dana, taj razlog, odvest će te daleko odavde.
Ali ne večeras.
10 GODINA KASNIJE
Perzeju!
Postaješ slabašan starče.
Marmara!
Još jedan dan i ništa!
Koji jad!
Kome ćemo uputiti zahvalnost za ovaj veličanstveni ulov?
Poštedi nas, molim te. - Posejdonu? Zeusu?
Kome ću zahvaliti Manara? - Ljudima koji su ih izazvali.
Uništili su moj otok, poslali pošast na tvoj.
Uzimaju od nas što god žele. Njihovi smo robovi.
Bogovi su nam dali život. Zbog toga bismo trebali biti zahvalni.
Umoran sam od zahvalnosti za otpatke.
Ja sam ribar, Perzej je ribar, i to su nam oduzeli.
Ono što jesmo. I dalje žele da ih volimo.
Jednog dana, netko će se morati oduprijeti.
Jednog dana, netko će morati reći dosta.
Kao onoga dana kada si mi došao.
Oluja me je dovela ravno k tebi.
Znam da imaš pitanja. Volio bih da imam odgovore.
Ovdje imam sve što mi treba.
Laku noć sine.
Samo mirno!
Tekla, donesi vijenac.
Zeusov kip, veličanstveno!
Nešto nije u redu.
Vojnici, što to rade?
Držite se!
Tko su oni? - Vojnici iz Arga.
Što su to učinili? - Objavili su rat.
Rat protiv bogova.
Okrenimo brod. - Ne! Ne čini ništa.
Gdje je dečko?!
Zeuse, moraš privesti ovo kraju!
Napadaju naše hramove! Sada se usuđuju oskvrnuti Zeusovu sliku.
Mogli bismo im se javiti. - Mogli bismo se prilagoditi, primirje!
Ne!
Ja sam ih stvorio, a moju ljubav nagrađuju, prkosom?!
Neće biti primirja!
Napokon, malo bijesa od tebe.
Koliko je prošlo? Koliko brate?
Od kad mi nisi vidio lice?
Hade.
Beskrajne godine, promatrao sam iz Podzemlja.
I vidio kako tvoj bijes ustupa mjesto ljubavi.
Stvorio si ih iz jednog razloga,
kako bi njihove molitve osigurale našu besmrtnost.
Ali predobro ih voliš.
Ojačali su, a sada, prisiljen sam ustati, jer svi smo ugroženi.
Što želiš brate? - Pusti me na njih.
Ponovno će se moliti, a ti ćeš se kupati u njihovoj bojazni i strahu.
I ponovno ćemo ojačati.
Mjesto mu je u Podzemlju, ne ovdje.
Ti mi nećeš govoriti gdje mi je mjesto.
Kažeš da nas ljubav hrani,
ali ti ovisiš o njihovoj ljubavi.
Ja sam naučio živjeti samo na njihovu strahu,
njihovoj boli. - Zeuse, brat govori istinu.
Poslušaj ga.
Idi, čini kako želiš.
Oče, trebamo smrtnike. - Ne Apolone.
Had je u pravu. Njihov bezobrazluk ima cijenu.
Kao i djecu, treba ih se podsjetiti na poredak stvari.
Postavi primjer brate.
Okreni ih jedne protiv drugih.
I natrag u naše naručje.
Zar mi posljednji stižemo? - Ne kapetane, vi ste jedini.
Je li on jedan od naših? - Ne, našli smo ga među našim mrtvima.
On je jedini preživio. - Neka u palači odluče što s njim.
Hajde.
Dali su nam hranu, polja, sunce i nebo. Sve su to darovani nam darovi.
Darovi koji će nam biti oduzeti, ako ne pokažemo ljubav našim bogovima.
Ako ne želimo ostati u prljavštini i jadu za koji smo sami krivi.
Moramo se prepustiti... - Miči se!
ljepoti služenja.
Bezobrazniče, prkosi bogovima i biti ćeš kažnjen.
Zar je ovo sve? - Izgubili smo mnogo ljudi, visosti.
Ali pobijedili smo.
Za kralja Kefeja, za kraljicu Kasiopeju!
Ne...
Za vas.
našu moćnu legiju, naše junake, koji su se usudili zadati udarac
u Zeusovo srce!
Hramovi gore, kipovi su pali.
Izgladnjeli smo ih bez naših molitava.
Večeras, nakon naraštaja borbe
sunce ne zalazi nad oceanom.
Zalazi nad samim Olimpom!
Nova era je započela.
Čovjekova era!
Mrštenje ti ne pristaje Andromedo, popij nešto, živnut ćeš.
Andromedo...
Kako se zoveš? - Perzej.
Uzmi. Molim te, pij.
Dalje ruke! - Dosta!
Naša kći misionarka.
Jeste li vidjeli što se vani događa?
Jeste li se uopće udostojali pogledati?
Služimo kao nadahnuće.
Stotine naših ljudi su izgubili živote.
A mi ipak slavimo.
Izazivate bogove, a ponašate se kao da neće biti posljedica.
A što želiš? Trebamo li se bojati?
Trebamo li drhtati i unerediti se od straha?
Bogovi trebaju nas. Trebaju naše obožavanje.
Što to mi trebamo od njih?
Pogledajte moju kćer. - Nemoj.
Što može biti božanstvenije od njenog lica?
Ljepša je od svih žena Grčke, ljepša i od same Afrodite.
Olimpijci joj trebaju zavidjeti. Mi smo sada bogovi!
Kraljice...
Zanimljivo.
Vi ste zrnca prašine pod našim stopama.
Vaš svaki dah je dar s Olimpa.
Uvrijedili ste moći koje ne možete pojmiti.
Tko si ti?
Ja sam Had.
Klekni.
Ne sada Perzeju, dobit ćeš priliku.
Što ti znaš o ljepoti?
Što je ljepše od smrti?
Gledaj me smrtna kraljice.
Majko! - Sjedni!
Za 10 dana, kada sunce pomrača.
Oslobodit ću Krakena.
Argos će biti pometen s lica zemlje, i svi vi s njime.
Osim ako ne žrtvujete princezu,
koju budalasto uspoređujete s bogovima.
Samo njezina krv će zadovoljiti Krakena
i Zeusa, koga ste tako uvrijedili.
Odaberi pokoru Argose, uništenje ili žrtva.
Takva je Zeusova volja,
volja tvoga oca.
U Argosu je polubog.
To je nemoguće.
Tvoj je.
Zove se Perzej.
Mogli bismo mu ponuditi utočište.
Jesam li čuo njegove molitve?
Taj sin ne poznaje ljubav prema meni.
Nije nimalo drukčiji od ostalih koji su nam okrenuli leđa.
Jedan od nas, naš polubog, govori!
Nisam polubog. - Tko si ti, zašto si poslan?
Ne znam.
Ne bih vam to savjetovao, ne može mu se vjerovati.
A što da radim?! Draco!
Pusti ga.
Je li moguće? Ako je istina, ti si Zeusov sin.
Možeš nas spasiti.
Moraš nas spasiti. - Ne mogu, ja sam samo čovjek.
Gospodaru, koliko god užasno zvučalo, žrtva je jedini način.
Ni ne izgovaraj to! - U pravu je.
Nitko ne bi smio umrijeti zbog mene.
Pusti Perzeja.
Visosti, moramo smjesta odvesti princezu van grada.
Pronaći ću mjesto gdje ću je sakriti. - Ne možete se sakriti od Hada.
Tako kaže božje kopile.
Mog oca je ubio bog.
Moju majku, sestru...
Sve koje sam volio, bog je ubio.
Ja krpam mreže, ne vitlam mačem.
Polubože, imaš posjetitelja.
Kaže da te poznaje.
Zovem se Ija, Perzeju.
Otkud me pozaješ?
Promatrala sam te cijeloga života. Vodila sam te do tvoje obitelji.
Jesi li božica? - Postoje bogovi i ljudi.
A postojimo i mi, koji smo u sredini.
Prije mnogo godina, odbila sam božje udvaranje.
Prokleta sam besmrtnošću.
Nije neka kletva.
Godinama sam živjela i gledala kako mi voljeni umiru.
Pretpostavljam da znaš kako je.
Je li istina?
Jesam li Zeusov sin?
Jesi.
Priča o tvom rođenju, počela je pobunom kralja Akrisija.
Čovječanstvo se umorilo od lošeg postupanja bogova i njihove okrutnosti.
Akrisije je vodio opsadu Olimpa.
Kažu da su ostali bogovi željeli uništiti Akrisija i njegovu vojsku.
Ali Zeus je previše volio ljude.
Umjesto toga, odabrao je učiniti primjer od Akrisija.
Prerušio se u kralja,
i otišao u odaje, gdje je kraljeva žena spavala.
Moj kralju.
Zeus?
Akrisije je poludio od bijesa.
Naredio je pogubljenje svoje žene i Zeusova novorođenog sina.
Proklinjem te Zeuse! Uskraćujem ti krv tijelo koje si ukaljao
a s njom i dijete kopile!
Kraljica i njeno dijete bačeni su u more.
Tvoja majka je umrla, ali ti, polu čovjek polu bog, ti si preživio.
Od tada sam te pazila, čekajući dan kada ćeš
pomoći dokrajčiti tiraniju bogova.
Rođen si kako bi ubio Krakena.
Ne znam za što sam rođen.
Niti što sam.
Ali znam da ne želim ubiti Krakena.
Kako da dođem do Hada?
Ako Kraken padne, Had će biti dovoljno slab da mu zadaš smrtonosni udarac.
Samo tada, imat ćeš osvetu koju tražiš.
Onda im je bolje da me oslobode.
Ako se Krakena može ubiti, sive sestre znat će kako.
Vještice su dalje nego je legija ikada bila.
Nijedan čovjek ne može ići tamo. - Čovjek ne može.
Zadrži svoje ideje za sebe.
Zeuse, oprosti nam prijestupe i zaštiti nas.
Još vjeruješ da će nam pomoći?
Ovo je samoubojstvo.
Evo koga si uvukao u ovo Perzeju, počasnu stražu.
Mladiće koji dobro izgledaju pri smotri.
I stare vojnike, koji su pred mirovinom.
Znaš li što je Kraken?
Kraken je naša smrt.
Kolosalna elementalna zvijer. Ne razmišlja, ne osjeća.
Čak ga se i bogovi boje, a ti ćeš ga ubiti?
Nemoj mu reći.
Ne trebam vašu pomoć. - Naravno.
Ti si Zeusov sin.
Ali mi imamo naredbe.
Gospodo, neka nam put bude dug, ispunjen agonijom i mukom.
I možda se nećete žaliti kao starci.
Što ćemo ponijeti? - Sve.
Zašto misliš da će nam vještice išta reći?
Reći će, ili ću ubiti i njih.
Što je ovo? - Samo ga ostavi.
Ne ostavljajte nas na milost bogovima, molim vas!
Ne idite, molim vas ostanite!
Ostanite ovdje, molim vas!
Samo žrtvujte princezu!
Pazi na riječnik! Odmaknite se!
Trebali bi biti zahvalniji.
Možda su umorni od zahvalnosti.
Dobre vijesti! Moj brat i ja odlučili smo pratiti vas na vašem putu.
Imamo dovoljno stranaca. - Možemo vam biti od velike pomoći.
Trebat ćete nas. - Trebam vojnike, ne lovce.
Koji tvoj vojnik zna kako razrezati neprobojnu kožu Nemejskog lava?
Koji od njih zna gdje je mekana točka u kentaurovom oklopu?
Koji od njih zna koju žilu presijeći na petoglavoj hidri?
Srednju. - Dobar pogodak.
Moj brat i ja, znamo ubijati.
Uživamo u tome. - Ako nas možete pratiti i ne bojite se umrijeti, pođite.
Smrt bi se trebala bojati nas.
Kralju Akrisije. - Nema Akrisija.
Samo Calibos.
Imamo zajedničkog neprijatelja, Zeusa.
Moj brat.
Što želiš od mene?
Zeusovo sjeme u tvojoj ženi je preživjelo.
Dijete tvoje sramote.
Perzej. - Živ je?
Uzalud si ubio svoju ženu.
Sada, Perzej se zavjetovao u Argosu da će me uništiti.
On mora umrijeti.
Što hoćeš od mene? - Zeus mora misliti da mu služim,
ali jačam.
Dok ne budem u punoj snazi,
ti ćeš biti moje oružje.
Dođi.
Iskoristi ovo.
Ubij Perzeja za mene.
A ja ću uništiti Zeusa za tebe.
Služim ti, dječak će umrijeti.
Koliko je daleko? - 4 dana do vještica.
4 dana? Već sam umoran.
Evo, upotrijebi ovo.
Želiš li da pričekamo?
Doista si ribar. - Trebao si vidjeti mog oca.
Ti, ponesi oružje.
Jesi li prije rukovao mačem? - Nije bilo potrebe.
Shvaćam. Lijevu nogu naprijed.
Pokreti ti moraju biti tečni.
Oružje je dio tebe.
Poput žalca na osi.
Ostani usredotočen.
Znaj što te okružuje.
U svakom trenutku drži ravnotežu.
Ako padneš...
Umireš.
Ustani.
Nemoj...
Ima boga u tebi.
Svakako ga povedi.
Kraj lekcije.
Perzej...
Dar od bogova.
Iskovan na Olimpu. - Zašto?
Samo ga prihvati.
Mogu ovo kao čovjek.
Mač je tvoj.
Vratite našeg spasitelja.
Pegaz.
Nijedan čovjek ga nikada nije jahao.
To je poruka, promatraju nas.
Perzeju! - Perzeju!
... što moramo ovoliko ići. - Slušaj!
Pomozi mi!
Bazdiš na oca!
Tko je to bio? - Ne znam.
Idemo ga pitati.
Pusti ga.
Ne, razdvojit ćemo se i pratiti krv.
Hajde!
Pogledaj, njegova krv!
Jesi sada sretan?
Napadnite!
Čekaj, čekaj!
Što je to?!
Ixas, koplje!
Draco!
Skoči!
Bježite!
Pod zemljom je.
Još 3! - Za ime bogova, veći su!
Što su oni?
Djin.
Borio sam se protiv njih, s legijom.
Ovo je njihova pustinja.
Neprijatelji? - Mislio sam.
Nisu ljudi, više ne.
Pustinjski čarobnjaci razbojnici. - Netko bi im trebao zahvaliti.
Što?
Što je? - Otrov, iz Hada.
Moli se, moli se Zeusu. - Ne!
Moli se ocu bogu.
Neću.
Uzmite kruha.
Moramo okrenuti srca Hadu, to je jedini način!
Braćo i sestre, dođite!
Dođite!
Znam izlaz iz našeg jada! Had je zatražio princezu!
Žrtvovati jednu, za život grada!
Ali oni su tiho dok mi patimo.
Zašto štite ženu čija će nas smrt spasiti?
Je li ona bolja od ikoga od vas?
Znali smo štovati Zeusa u Argosu,
ali sada nam Had nudi spasenje!
Moramo se moliti onome, koji nam je pokazao naš grijeh!
I koji nam nudi iskupljenje,
kroz krv!
Mito za prijevoznika.
Kada se ozlijede u boju, zamijene im udove crnom magijom.
Ne osjećaju bol, žve stotinama godina.
Koliko je ovaj star?
Nije me briga. Ne vjerujem im.
Goriš.
Popij ovo.
Donijet ću još vode.
Što govori?!
Djini su mnogo godina čekali onoga koji će ih osloboditi od bogova.
Kaže da nije prijatelj ljudima. - Ma nemoj.
Ali Perzeju jedino možemo zajedno pomoći.
Draco, pogledaj.
Zajedno.
Još nije spreman putovati. - Vrijeme odmiče Ijo.
Možda je polubog, ali još je smrtan. - Osjećaš se bolje?
Da. - Dobro.
Tvoj ponos ubija moje ljude! Dobio si darove, iskoristi ih.
Ti darovi su zamka! - Nije me briga, uzmi!
Ne! Ne želim taj mač ili bilo što da mi daju!
Onda ćemo samo nastaviti umirati.
Ne mogu postati poput njih.
Ako ovo učinim, učinit ću kao čovjek.
Ali ti nisi samo čovjek.
Odabirem da jesam.
Čovjek ovo ne može Perzeju. - Tko kaže, bogovi?
Da ja imam tvoje darove...
Kada ga zatrebaš, mač je u mojoj torbi.
Jašu ga.
Pokušali su nas ubiti, ne penjem se na nj.
Veličanstveno, što čekate?
Pa, moramo nadoknaditi izgubljeno vrijeme.
Dobro napredujemo. - Nedovoljno.
Pomrčina se bliži.
Koliko smo daleko od planina?
Za dva dana ćemo doći do vještica.
Od ove stvari mi je mučno.
Vjeruj mi, bolje je biti na njoj nego u njoj.
Zar se nikada ne smiješ? - Kada pljunem u oči bogovima.
Tada ću se smijati.
Kakvo je ovo mjesto? - Stigijski vrt.
Ovdje je Kraken pobijedio Titane.
Tako će Argus izgledati kada ne uspijemo.
Svaki korak koji napravimo, uvreda je bogovima. - Dobro.
Perzeju, pitaj samo što moraš znati, ništa više.
Naravno.
Posjetitelji! - Tko je? - Posjetitelji!
Tko je?
Perzeju, nemoj.
Nismo se došli boriti.
Imam samo jedno pitanje. - Perzej, Zeusov sin.
Meso boga.
Vještice!
Polako.
Pratite mene, dame.
Koja će mi odgovoriti na pitanje?
Želiš znati o Krakenu. Kako ga ubiti.
Tako je. - Uzaludan put.
Kraken se ne boji nijednog oružja.
Mora imati slabost.
Možda, ali znanje zahtjeva isplatu! Žrtvu!
Oko!
Pustite ga! - Ne!
Učinite to! - Ne bi se usudio!
Ne možemo vidjeti odgovor bez oka! - Pustite ga!
Odgovorite na pitanje!
Kako ćemo ubiti Krakena?
Postoji rješenje, ali je nemoguće.
Gorgon Meduza.
Njezin pogled ubija sve sačinjeno od mesa.
Njezin zatvor leži preko rijeke Stiks, na rubu Podzemlja.
Titan protiv titana. - Nije nam od koristi protiv Krakena.
Ne možemo je kontrolirati.
Onda ćemo joj uzeti glavu. - Pametan dečko.
A sada oko, daj nam ga.
Čekaj, ima još. Zar ne želiš znati još?
Perzeju, ne.
Reci mu. - Što?
Tvoje putovanje ne završava dobro.
Sudbina je govorila.
Umrijet ćeš, Zeusov sine.
Laž, ne može biti. - Zapisano je u povijesti.
Perzeju, umrijet ćeš.
Zašto nas ostavljaju? - Vjeruju da ćemo umrijeti.
Zbog proročanstva.
Tko si ti?
Možeš me zvati ocem.
Ako želiš. - Moj otac je mrtav.
Ubio ga je bog. - Nesretna žrtva rata za koji su ljudi sami krivi.
Ljudi mi nisu ubili obitelj, tvoj brat jest.
Čuo si proročanstvo vještica, nećeš pobijediti Krakena, kamoli Hada.
Ako nastaviš s ovim putem umrijet ćeš, a Argos će svejedno pasti.
Ako si tako siguran, zašto si ovdje? - Da ti ponudim utočište.
Tvoja krv je moja Perzeju, a to te čini bogom.
Vrijeme je da dođeš na Olimp i počneš živjeti kao jedan.
Radije bih umro u blatu s njima, nego živjeti vječno kao bog.
Budalasti dječače, cijelo postojanje čovječanstva je dar moje milosti.
Za onoga tko je stvorio čovjeka, ne znaš mnogo o nama.
Živimo, borimo se i umiremo jedni za druge.
Ne za tebe.
Kaži Hadu da ćemo se uskoro sresti.
Neću ponovno ovo ponuditi. - Dobro.
Ne bih te želio dvaput odbiti. - Perzeju...
Čekaj.
Ideš skupim putem.
Kucuk je načinio ovaj štit od škorpiona.
Jači i lakši od svakog metala.
Vrlo rijedak i visokokvalitetan predmet.
Možemo se boriti svugdje.
Ali ne u Podzemlju.
Sretno ribaru.
Svi ste čuli što su vještice rekle.
Ali možemo dokazati da su u krivu.
Trebam vašu pomoć.
Nisu me bogovi gore spasili.
Ako vjeruješ da imamo izgleda.
Ionako nisam previše volio Argos.
Ja znam put.
Onda idemo u Podzemlje, ubit ćemo Meduzu.
Što sada? - Čekamo Harona.
Haron prevozi samo mrtve. - Ima li dobrovoljaca?
Idemo na plivanje.
Mito za prijevoznika.
Što će se dogoditi kad prijeđemo? - Još jedna zvijer za ubiti.
Zvijer...
Meduza je nekoć bila prelijepa.
Tako prelijepa, da joj Posejdon nije odolio.
Kada je došao po nju, pobjegla je u Atenin hram,
misleći da će je božica zaštititi.
Nije.
Posejdon ju je uzeo na hladnom podu.
Molila se Ateni za utjehu, ali božica je osjećala samo gađenje.
Pobrinula se da nitko nikada više ne poželi Meduzu.
Jedan pogled na stvorenje koje je postala, pretvorit će svako živo biće u kamen.
Tamo ti ne mogu pomoći, kletva mi brani.
Atenina jedina milost prema Meduzi, kako nikada ne bi naudila ženi.
Samo je muškarcima dopušteno ući u hram.
Ali nijedan nikada nije izašao.
Meduza ima rep i tako će ga koristiti.
Slušaj.
Čuj zov njenih mišića.
Pomiriši njenu kožu.
Osjeti njenu glad u utrobi.
Meduza te je već dvaput ubila.
Misliš li da će ti samo dati svoju glavu?
Neće biti prijatna.
Jedan pogled u njezine oči i pretvorit ćeš se u kamen.
Dobro je.
Pokušavam ne uživati toliko. - Pokušavam ti pomoći da preživiš.
Ne gledaj me!
Umiri svoj nemir.
Približavamo se Meduzinom brlogu.
Nisam nikada mislio da bih mogao doći ovdje.
Koga si izgubio?
Kćer.
Uzeli su je na 16. rođendan.
Odvukli ovdje dolje.
Imam osjećaj da ću je vidjeti uskoro.
Doveo si nas dovde, idemo do kraja.
Koliko si novčića dobio? - Samo jedan.
Poznavao sam samo jednog velikog čovjeka u životu.
Svog oca.
Sada poznajem još četvoricu.
I jednu ženu.
I što god ti bio.
Znam da se svi bojimo.
Ali otac mi je rekao, da će jednog dana netko se morati oduprijeti.
Jednog dana netko će morati reći dosta.
Danas bi mogao biti taj dan.
Vjerujte osjetilima i ne gledajte kuji u oči.
Baš i ne ulijeva povjerenje. - Tiho.
Pogled dolje.
Idemo!
Nastavite!
Pokret!
Eusebiose, za mnom!
Drži se!
Upamti što je Perzej rekao.
Pogled dolje!
Ixas, ne.
Pogled dolje.
Gdje si?!
Eusebios...
Čekaj ovdje.
Izmamit ću je.
Pripremi se!
Sada!
Zajedno!
Neka znaju da su ljudi ovo učinili.
Samo ti i ja, sine Zeusov.
Perzeju...
Nemoj postati jedan od njih.
Ijo, ovdje sam.
Nema vremena.
Pomrčina...
Perzeju, moraš ići prije nego bude prekasno.
Nikamo ne idem.
Moja sudbina je sigurna, ali sudbina Argosa je još u tvojim rukama.
Cijelog mog života, bila si tu.
Nikada me nisi ostavila.
Ne mogu te ostaviti.
Ovaj dio puta moraš preći sam.
Perzeju, nisi samo polu bog, polu čovjek...
Ti si najbolje od oboje.
Sve će biti dobro.
Brate...
Vrijeme je da smrtnici plate.
Moje dijete čeka da ispuni tvoju volju.
Ostavite nas.
Oslobodi Krakena!
Kraken dolazi!
Našoj patnji je kraj, kada je zvijer zadovoljena.
Hoće li uzeti nas?
Ili će uzeti Andromedu?!
Moje ime zovu.
Ovo se ne može nastaviti.
Kraken!
Andromedo!
Hade, žrtvujemo našu princezu u tvoje ime.
Dolazi, braćo i sestre!
Argos je pao.
Osjećaš li se jači brate?
Mislio si da će ti Kraken donijeti njihove molitve.
Ali Kraken je moje dijete.
Hrani samo mene. - Ja zapovijedam Olimpom.
Sjeti se kome služiš! - Služim sebi.
Samo sebi, od kad si me prevario.
Poslao si me u Podzemlje da me mrze, dok se ti kupaš u njihovoj ljubavi.
Trebamo ljubav ljudi. - Ne, ti je trebaš.
Ja preživljavam od njihova straha.
Tvoja vladavina je gotova brate Zeuse.
Gledaj dok moj blaženi osvetnik proždire njihove nade
a tada ćeš, naposljetku, spoznati moju bol.
U Argosu je još polubog, brate.
Perzej...
Torba! Idemo!
Ja sam bog. Živjet ću vječno.
Ali ne ovdje.
Brodovi dolaze po nas.
Po tebe, ne po mene.
Nećeš ostati, zar ne?
Perzeju, Argos treba vladara.
Ne mogu biti kralj.
Služim ti bolje kao čovjek.
Bit ćeš im dobra kraljica.
Olimp ti duguje zahvalnost.
Kao i ja. - Had je živ.
Ponovno je u Podzemlju.
Bez sumnje, čeka svoje vrijeme.
Čeka da ljudi oslabe, a u njihovoj slabosti on jača.
Čovječanstvo drži ključ Hadova ustanka, uvijek je tako bilo.
Znači vidjet ćemo ga ponovno?
Da, ali sada svijet zna da ga čovjek može zaustaviti.
Naravno, imao si malu pomoć.
Mač, Pegaza.
Želio sam da nas ljudi ponovno štuju, ali ne da zbog toga izgubim sina.
To je gotovo čovječno od tebe.
Pretpostavljam da se nećeš predomisliti u vezi
moje ponude da zauzmeš svoje mjesto među nama?
Ovdje imam sve što trebam.
Možda ne želiš biti bog, Perzeju.
Ali nakon tvojih pothvata, ljudi će te štovati.
Budi im dobar.
Budi bolji nego smo mi bili.
A ako inzistiraš na ovome zemaljskom ljudskom postojanju
neću dati da budeš sam.
Naposljetku, ti si Zeusov sin!
Titlovi by: Sentinel