BASERET PÅ ROMANERNE AF ISAAC ASIMOV
Dig... Det skulle jo være dig.
Det skulle jo være dig i kapslen, ikke hende,
Hvorfor sendte du hende af sted i kapslen? Hvorfor?
- Afgudsdyrkelse giver hans sygdom næring. - Den anden Stiftelse.
Hun taler ikke med dig, vel?
Du ville tro på hende. Hun løste den sidste gåde.
Guderne skabte vin som kompensation til dem, der ikke har råd til at få hævn.
Guderne skabte knive for at tilfredsstille dem, der ikke kan fordøje din store plan.
Jeg har en plan.
Du ville ikke ændre din plan, Hari. Lyv nu ikke.
Hvis du havde sagt det, havde du aldrig ændret din plan.
Jo, men Radianten kan ikke forudsige eller redegøre for individers handlinger.
Det er ikke min skyld.
Du ved ingenting!
Vil du have styringen? Du ved ingenting!
Du er ikke andet end et surmulende barn.
Hvis du delte din store plan med andre,
kunne de måske hjælpe dig.
Du så, hvad der skete med mig på Ravnen.
Et gammelt mundheld siger,
at enhver kan få succes, men man skal være gal for at opnå storhed.
Der sker noget.
Mit navn er Salvor Hardin.
Jeg er din datter.
Jeg har ikke nogen datter.
Er du Gaal Dornick?
Så kommer jeg med nyt
om et foster, du måske eller måske ikke kan huske at have doneret.
Åh nej.
Tid? Jeg lå i kryosøvn. Jeg...
Det gjorde jeg også.
Vi sov vist begge to ind i fremtiden.
Hvor gammel er du? Biologisk set?
Ældre end dig, vil jeg tro.
Salvor Hardin.
- Mari Hardin. - Hun bar mig.
Opfostrede mig.
Men jeg var altid dit barn, tror jeg.
Jeg ved på en måde ting.
For eksempel vidste jeg, at jeg skulle finde dig her.
Kom du for at finde mig? Måske kaldte en indre stemme...
Nej.
Undskyld. Lad os starte forfra.
Okay.
Hvad skal jeg kalde dig? "Mor" virker lidt overdrevet.
Hvad med bare "Gaal"? Indtil videre.
Okay. Så fortæl mig om dig selv, Gaal.
Hvor stammer arrene på dine kinder fra? Fortæl mig om min far, Raych.
Hvordan ringene over os opstod.
Fortæl mig det hele.
Når vandstanden stiger, svinder landjorden ind.
Det skete på Synnax, og det skete også for Imperiet.
Dag for dag, årti for årti
neglede Den Første Stiftelse planeter fra Imperiets udkant.
Og Imperiet skrumpede mere og mere ind.
Hårdere, Imperium!
- Kom nu. - Nej, bare vær dig selv. Din egen stemme.
Ja, Imperium.
Ikke Imperium.
Cleon.
Ja.
Jeg er tæt på. Ja.
Jeg er med dig.
Åbn øjnene, Cleon. Se på mig.
Hvis du tror, du kan trænge gennem min aura...
Cleon.
Demerzel.
Imperium er blevet skudt i venstre deltamuskel
med indre skader i thorax.
Med molekylekniv blev der indført en nanogift.
Vi har 12 sekunder, før væskeansamlingen fører til hjernestammedød. Giv mig den.
Imperium skal nok komme sig. Stabiliser ham.
Hvis han spørger, så sig, jeg skulle repareres.
Det er dig igen.
Hari?
3D-genstand. 2D-skygge. Klog dreng.
Klog?
Jeg købte den bog.
Tredimensionel skygge. Firedimensionel genstand.
Firedimensionelt rum.
Yanna?
Min elskede.
- Men du er jo død. - Det er du også.
Jeg har savnet dig.
Yanna, galaksen... Den slår sprækker.
Der er noget, der ødelægger fremtiden.
Måske bliver jeg nødt til at ordne den. Jeg har brug for din hjælp.
Hvor ville jeg dog ønske, at du ikke bare var en drøm.
Jeg ville finde måneskin for at irritere dig.
Du tvivler.
Jeg er her virkelig.
Bevis det.
Vil du lade mig fremføre min egen sag?
Antagelse 1 forudsætter redegørelse 2.
Trin for trin.
En, to, tre.
Således bevist.
Du er ikke Yanna. Jeg kender min livsledsager.
Hvem er du i virkeligheden?
- Sådan som du taler... - Du kan lide at arbejde.
Find ud af det.
Befri dit sind.
Salvor!
Salvor.
Hvad lavede du dernede? Jeg troede, du druknede.
Jeg vågner tidligt.
Mit instinkt får mig til at patruljere området, uanset hvor jeg er.
Så jeg lånte din båd og tog ud på buefiskeri.
Fiskene overgiver sig bare her.
Undskyld.
Jeg gik i panik.
Nogle gange drømmer jeg.
- Om ting, der kommer til at ske. - Har du drømt om fremtiden?
Jeg tror, jeg kan fornemme fremtiden.
Pudsigt. Jeg har drømme om fortiden.
Din fortid.
Det har vi så tilfælles.
- Vi sover begge to elendigt. - Det er ikke rigtig det samme.
Nej.
Så intet tilfælles.
Bortset fra den der. Hvorfor har du ikke aktiveret den?
Jeg har ikke værktøjet til det.
Kan du huske det instinkt, jeg fortalte om?
- Jeg ved det, når nogen lyver. - Jeg lyver ikke.
Ifølge min mønt gør du.
Der var gået 173 år, siden Stiftelsen blev sendt i eksil på Terminus.
Ligesom på Synnax piblede truslerne nu frem overalt.
Stiftelsen blomstrede, men en blomstrende Stiftelse udgjorde en trussel.
Hvor længe ville der gå, før Imperiet slog om sig som en druknende mand?
Ikke spor længe, viste det sig.
Vogter. Jeg har aldrig hørt den sirene før.
Det har ingen i 138 år.
Det er Boksen.
- Vogter, er det det, jeg tror? - Nulfeltet forsvinder, leder.
Om få sekunder er det sikkert at gå frem.
Seldon lovede at vende tilbage. Jeg troede ikke, det blev i min levetid.
Det bliver det måske heller ikke. Kom med.
Der er gået 20 minutter. Ingen indgang.
- Ingen Seldon. Ikke endnu. - Ikke endnu?
Jeg tror, profeten giver os tid til at blive klar.
- Til hvad? - Krig. Med Imperiet.
Vi er stadig i opbygningsfasen.
- Ved krigshandlinger... - Seldon sagde, at det var uundgåeligt.
- Vi vidste, vi levede på lånt tid. - Vogter.
Brigadechef, militæret ønsker sig altid flere forberedelser.
Men jeg mener, vi er klar til Seldons nyheder.
Han må godt bare komme med dem nu.
Hari Seldon var altid lidt til en side efter min mening.
Fra en ung alder vidste han, at vandstanden ville stige.
Før han vidste, hvilke spørgsmål der var for skøre at stille.
Når hans tanker førte ham til besynderlige nye konklusioner,
afviste han dem ikke.
Hvem er du? Hvorfor kom du til mig som Yanna?
Du har været alene alt for længe. Du skulle se et ansigt, du havde tillid til.
At etablere tillid er en forhørsleders tilgang, ikke en livsledsagers.
Og din måde at tale på, det tonefald...
"Jeg var ensom..." Og så noget
- med "ordenes rytme." - Ordenes rytme.
Hvad var det? Et citat. Men hvem citerede du?
Gaal Dornick, min plageånd.
Hun sagde det for en evighed siden. Tænk dig om, Hari.
Hun taler i versefødder.
To ubetonede stavelser, en betonet.
Ni stavelser per linje.
Anapæstisk trimeter. Kun ganske få digtere bruger det.
Men jeg kender til en matematikerdigter, der gjorde.
Kalle.
Hjernen bag det niende bevis på foldning.
Glimrende. Og ved du nu, hvor du er?
Jeg var i ét fængsel, og nu er jeg i et andet.
Jeg blev flyttet til det rum, som Yanna og jeg foldede ved hjælp af dine formler.
Jeg er i Hovedradianten.
Jeg har fanget Hari Seldon inde i den.
Men jeg efterlod Hari i Boksen på Terminus.
Selvfølgelig ville han ikke lade Terminus fortsætte uden ham.
Så må han have lavet en kopi af sin bevidsthed,
for jeg havde en med mig, da jeg landede her, på en dataenhed.
- Er der så to af Hari nu? - Åbenbart.
Jeg overførte ham til Hovedradianten i går aftes, mens du sov.
- Hvorfor? - Fordi jeg ikke stoler på ham.
Men Hari grundlagde Stiftelsen. Hans plan har fungeret.
Hari ofrer alle til fordel for planen, Salvor.
Du kender ham ikke, som jeg gør. Han skjuler altid noget.
Han krypterede hele planen,
menneskehedens fremtid... og gemte den på den her.
Ved du, hvad jeg tror?
Jeg tror ikke, det er Hari, du er bange for. Jeg tror, det er selve planen.
Måske handlede dit mareridt om det.
Det er... Hvad? 138 år siden vi sidst var vågne?
Vi ved det jo ikke, men faldet kan allerede være sket derude.
Jeg vil i hvert fald gerne vide, hvilken tilstand galaksen er i.
Vis mig, hvordan den fungerer.
Koden er en række bevægelser.
Først et let slag og så en svingende bevægelse.
Er det så slemt?
Kan du se det knudepunkt?
Det var den første krise. Den, du hjalp med at løse.
Nu går vi frem gennem tiden. 138 år... frem til i dag.
Er det en krise til?
Den anden krise. Den er lige om hjørnet.
- Vi overlevede jo den første. - Kun på grund af dig.
Det var mig, der skulle løse den, men jeg var der ikke, og sagen er,
at den her er endnu større end den første krise.
Se her.
Jeg forstår det ikke.
Den blå tråd var den bane, menneskeheden skulle følge.
Den fremtid, Hari havde redegjort for.
Den røde tråd er det, der er sket siden den seneste krise.
Det er der, vi reelt er.
- Planen er på afveje? - Ja.
Den her... Lad os kalde det den tredje krise. Det er et vendepunkt.
Hvis den ikke bliver løst, følger der krise fire, fem, tusind.
Påbegynder vi ikke forberedelserne nu,
bliver den mørke tidsalder, Hari forudså, længere, ikke kortere.
Hvor lang?
Så lang, at den måske aldrig slutter.
- Hvad gør I ved ham? - Imperium nægtede at lade sig bedøve.
De slagtere skal ikke lægge mig til at sove.
Jeg risikerer, de udskifter mig!
De kan også have medvirket til attentatet.
Det kan du også have gjort!
Det kan du ikke mene.
Alliancen. Ægteskabet. Du hader!
- Er jeg færdig? - Ja, Imperium, men De må...
Hvis du siger ordet "hvile," dør du.
Hjælp mig op.
Giv mig for pokker en kåbe, så min manddom ikke skal dingle frit.
- Imperium. - Hvem var de, skyggemester?
- Blinde Engle. - Engle?
Fordømt. De har altid virket som en myte.
Trænet i den mørke sektor, psykokrypterede.
Vi får ikke noget ud af dem. Udnyttede de nogens grove forsømmelser,
eller fik de hjælp?
- En af dem kom ind ad tjenernes indgang. - Imperium, jeg...
Samtlige skygger skal afhøres af inkvisitorerne.
Gå.
- Jeg blev bange i dag. - Vi er ikke upåvirkelige.
Cleon 13. kendte til frygt.
Jeg ville ikke dø.
Jeg vidste, at en ny Dag kunne blive overført, uden at nogen opdagede det.
Men hvis det ragesværd gik gennem halsen på mig...
...ville jeg dø.
Det må være det ændrede genom.
Jeg føler mig som en ensom sjæl.
- Føler du dig ikke som en ensom sjæl? - Du bliver ikke udødelig af at få børn.
Tværtimod.
Børnene skal erstatte os.
Er det ikke hele pointen med dem?
Hvis du får børn, så når du dør...
...er du væk.
Og så er det helt ude med dig.
Det, vi er nu, som brødre er større end det.
Det er noget, der er...
Nej, sig bare, hvad du har på hjerte.
Du og Skumring har valgt jeres ord med omhu.
Jeg takker dig for din ærlighed. Kom her.
Du og Skumring skal underkaste jer en uafhængig neural kontrol.
Hvad?
De vil finkæmme jeres hukommelsesspor. Tjekke memorium.
- Tror du, vi kan have gjort det? - Ikke under normale omstændigheder.
Men jeg kan se, at I begge føler jer truede af mit forestående ægteskab.
Vi har intet at skjule.
Godt.
Er du okay?
Jeg klarer mig, Imperium. Min bevidsthed er decentraliseret.
- Er du okay? - Ja, det er bare...
Det, vi har lavet...
Det er da ikke uanstændigt, vel?
En gave, der i kærlighed gives frivilligt, kan aldrig være uanstændig.
Et øjeblik for mig selv?
Ja, selvfølgelig.
De var lige begyndt at bygge ringene, da jeg forlod Trantor.
Overalt var der skilte, hvor de blev beskrevet som en øgles halskrave.
Et symbol på styrke og intimidering.
Er det rigtigt? Jeg kan ellers forstå, at øgler folder kraven ud, når de er bange.
De har god grund til at frygte dig.
Hvorfor går du i seng med Demerzel?
Cleon 1. plejede den slags omgang med hende. Hvorfor skulle jeg ikke?
For det første fordi hun skiftede din ble, da du var lille.
Du misbruger også din stilling.
Bare rolig. Hun nyder i høj grad min stilling.
Hun tog selv initiativ til det.
Det var godt, hun var der. De trængte ind i mit sovegemak, broder.
Endnu værre var det, at min aura svigtede.
Nogen har saboteret den.
Få et firma udefra til at efterforske det.
Den interne sikkerhed er enten inkompetent eller selv involveret.
Men husk at kigge bredt ud og ikke kun indad.
Hvormed du frikender dig selv.
Udlændingene virker mere fremmede år for år. Selv dem, vi integrerer.
Det er dine gæster. Dit frieri.
Dronningens fortrop var meget større end forventet.
Det kunne have givet muligheder.
Det siges, at hun stod bag den ulykke, der gav hende kronen på hovedet.
Men hvis hun vil slå dig ihjel, er det klogest at vente, til I er blevet gift.
Det er belejligt for dig og Daggry, hvis det går i vasken.
Jeg har endnu ikke indgået pagten.
- Det har dronning Sareth heller ikke. - Men du hælder mod at gøre det.
Vi kan ikke fortsætte, som vi gør nu.
Vi driver længere væk fra vores genetiske ophav.
Inderst inde må du og selv Daggry da også kunne fatte det.
Må vi det?
Vi driver helt bestemt.
Men at styre direkte ind i strømfaldet virker som en sær løsning.
Men det er den dristigste.
Det er på tide, at Imperiet lærer at padle igen, broder.
Det føles, som om jeg kan se det stige.
Der er næsten intet tilbage. Det her sted er ikke længere et hjem.
Måske skulle vi bare finde hinanden her.
Hvis man kan skabe en bedre fremtid, er det sikkert deroppe.
Hvordan? Dit skib har ligget dernede i årevis. Der vokser koraller på det.
Beggar er hårdfør. Der skal mere end lidt vandskade og koraller til at slå hende ud.
Og hullet i skroget?
En af Imperiets patruljer ramte hende, inden jeg gik i kryo.
Får jeg adgang til processoren, kan jeg gennemtvinge en genstart af motoren.
Så flyder skibet op til overfladen som en korkprop.
Der er 12 meter ned til skroget og måske yderligere 30 til broen.
Et minut yderligere til genstarten.
- Så længe kan jeg ikke holde vejret. - Jo, hvis jeg er med dernede.
Jeg kan ikke genstarte et skib, men jeg kan holde vejret.
Du kan få noget af min ilt, når vi når frem.
Hvad, hvis du drukner?
Man får først hjerneskade efter mindst fire minutter. Du kan godt nå det.
- Nej. - Du så jo matematikken.
Det er ikke bare én krise, vi skal overleve. Det er flere kriser.
Vi skal gøre det nu, for ellers dør vi alligevel begge to.
Normalt er sirenerne en bleg hvid farve.
Den klare røde farve får de, når de mætter sig med ilt.
De gør klar til at dykke ned på dybere vand.
- Er det godt eller skidt? - Skidt. Så er der en orkan på vej.
Beskriv vejen ind.
Til højre og så til venstre og så til højre igen efter knækket.
- Jeg trækker dig, når vi er inde. - Er det nu?
Lige nu. Tænk ikke over det. Bare gør det helhjertet.
Træk vejret dybt tre gange. Ind, ud. Ind, ud. Ind, og så dykker vi.
Gaal!
Gaal.
- Lykkedes det? - Ja.
Hvor gør det ondt.
Du er den sidste, jeg kender. Du får ikke lov til at dø!
Nej, jeg prøver at...
Jeg prøver at få luft. Lad være!
Undskyld. Det var...
Du skal ikke sige undskyld. Jeg ved godt, at det er underligt.
Jeg havde ikke regnet med, at det var sådan her.
Jeg havde en forestilling om, at jeg kunne finde dig, og på mirakuløs vis...
...ville der være et bånd mellem os.
At jeg ville se dig og føle...
...at jeg nu gav mening.
Vi har kendt hinanden i et døgn.
Salvor, du har haft tid til at forestille dig den her genforening.
Det har jeg ikke. Så den kommer som et chok.
Måske, måske ikke bliver det med tiden mindre mærkeligt. Jeg ved det ikke endnu.
Ja.
- Vi ser, hvordan det går. - Hør lige. Alle dem, jeg har kendt...
Alle dem, jeg holdt af... er her ikke længere.
Det er usædvanligt og frygteligt, og det er fælles for os.
Det er det vand, vi stammer fra. Vi er de sidste synnaxianere.
Også selvom du ikke rigtig svømmer som en.
Velkommen til Trantor, Imperiets øje.
Respekter og nyd freden.
Jeg er Imperium Cleon 17.
Imperium, jeg hedder Rue og er dronningens formaner.
Lad mig præsentere handelsforbundenes doyen,
Sky-katedralens leder og vores ophøjede dronning,
Sareth den første, Dominions eneste efterkommer.
Så mange titler, og dog udelod du den mest fascinerende: vordende brud.
Foreløbig.
Sandelig. Lad mig præsentere Imperium Skumring og Daggry.
Af tronranere at være ser de venlige ud.
Tak, mine herrer.
Imperium, det er til jer tre, jeg overrækker vores gave.
Prøver af vores mest sjældne pigmenter. Normalt forbeholdt brug i hjemlandet.
Imponerende.
Alle de kejserlige blå farver i den reneste form.
Og selve Skyen, som de er iført. En uvejrsskys farve.
Den er næsten umulig at fremskaffe i en form, der ikke blegner.
Dominion var en sand pioner i videnskaben bag den aktive kroma,
der pryder vores vægmalerier.
Tak, Rue.
Og en gave fra mig.
Trantor. Nydeligt gengivet i messing.
Den symboliserer det, I tilbydes.
Den er smuk.
Men Imperiet er vel større end Trantor.
Eller er det et billede på en falmet fremtid?
Hvabehar?
Ringene om planeten er imponerende.
Men der er vel mere effektive måder at sende en last ud i rummet på?
Når man hersker over et så stort rige, er ærefrygt tit bedre end effektivitet.
Ikke desto mindre.
Man skulle nødig kunne mistolke dem som en overkompensation for svaghed.
- Imperium, der er opstået en situation. - Tal blot foran din kommende kejserinde.
Det kan jeg ikke.
Et lig, der besad kejserlige nanomaskiner, blev for nylig bjærget.
Det havde svævet gennem rummet i over 100 år.
Orlogskaptajn Dorwin blev sendt ud til de ydre regioner af Deres forfader
Cleon 12. for at efterforske en kommunikationsbøje ved Terminus.
Hans skib blev angiveligt udslettet af en megastjerne,
som antagelig udslettede alt liv i solsystemet.
Antagelig? Var der ingen officiel undersøgelse?
Nej. Hændelsen faldt sammen med vores opdagelse af,
at det genetiske dynasti var blevet fordærvet.
Så vi blev afledt og mistede overblikket.
Jeg optager denne besked via et neuralt implantat.
Krigsskibe fra Anacreon saboterede kommunikationsbøjen
og lå i baghold på Terminus.
Min besætning er død. De har taget mig og en gruppe fra Stiftelsen som gidsler.
Anacreonerne har fundet vraget af et krigsskib, der hedder Invictus.
Dets springdrev er åbenbart stadig aktive...
Du råber om hjælp ud i intetheden. Selv din sidste handling er svag.
Vi ved, at det lykkedes dem at komme om bord på Invictus.
Det optog officerens implantat.
- Kort efter blev han dræbt. - Og det er over 100 år siden?
Selv hvis de kunne flyve det, havde de ingen rumulke.
Den gamle flåde brugte ikke søulke.
Skibene var for klodsede sammenlignet med vores nuværende fartøjer,
og springene var meget voldsomme.
Fint. Så anacreonerne fik fat i et fungerende springskib.
Men de brugte det tydeligvis ikke.
De ydre regioner henligger i mørke.
Hvad, hvis mørket er der bevidst og ikke som tegn på desperation?
Spektralrekognoscering har bekræftet, at der ikke var nogen megastjerne.
Da vi havde modtaget transmissionen, tjekkede jeg rapporterne fra Periferien.
Der går rygter om en alliance i udkanten af galaksen
anført af magikere, der lyser i mørke og kan flyve gennem luften,
og som ikke kan rammes af våben.
De taler om en galaktisk ånd,
som skal vende tilbage og anføre sit folk i en ny tidsalder.
Seldon. Så du siger, at hans Stiftelse aldrig døde bort? Den blomstrede?
Vi skulle aldrig have ladet dem gå.
Kun Imperiet hersker mellem stjernerne.
Knus dem. Nu.
Ikke endnu, Imperium.
Du kommer med den her nyhed til os, og så råder du til tilbageholdenhed?
Ja. Implikationerne kræver en efterforskning.
At føre krig på et tvivlsomt grundlag virker ufornuftigt.
Jeg vil nødig glemme det, vi lærte efter bombningen af Anacreon og Thespis.
Hun har ret. Vi lader Stiftelsen blive ved med at lege død,
mens vi fastslår, hvor langt deres indflydelse rækker.
Er der blot gået råd i et par af de yderste grene...
...eller har det spredt sig til stammen?
Vores træ synes at være under angreb, ikke sandt?
Magikere. Engle.
Foreløbige brude.
Alle hakker de løs på vores grene.
Få styr på dit hus, broder.
Jeg er glad for, du fandt ud af, hvem jeg er, så jeg kan droppe versene.
Det er elegant på skrift, men yderst besværligt i tale.
Du er ikke Kalle, vel? Ligesom du ikke var Yanna.
Du har dele af dem begge i dig, men du er noget andet.
Noget nyt.
Sig det.
Er du Radianten?
Lad mig se dit arbejde.
Hovedradianten indeholder Yannas matematik.
Og naturligvis også Kalles længere ude.
Det er en tilpasningsdygtig, forudsigende firedimensionel model,
der optager ny data.
Den kan lære nye ting, men det er ikke det samme som at have selvbevidsthed
eller en nedarvet hukommelse fra de to kvinder.
Hvis modellen udviklede formålsdrevet adfærd og tilegnede sig agens...
Nej, det kan den ikke baseret på de parametre, jeg designede.
Men du er ikke den eneste designer.
Som du selv sagde, bidrog Kalle og Yanna også.
Dit arbejde var aldrig fuldendt.
Måske er jeg det, der fuldender det.
Hvis du er Hovedradianten, hvad er så dit mål?
Jeg har en personlig interesse i menneskehedens skæbne.
Det er foruroligende.
Jeg ville ønske, du sagde, du havde en interesse i, at vi overlevede.
Er det ikke det samme?
Nej, og det burde du vide.
Skaberen og hans skaberværk er gået i hårdknude.
- Det er på tide, at du går nu. - Hjælper du mig med at undslippe?
Det kan jeg ikke. Det er ikke mig, der har spærret dig inde.
Hvad er pointen med det her komediespil?
Dit sind har taget skade, Hari. Sådan har det været meget længe.
Jeg prøver at hjælpe dig med at få det i orden.
Hvis du vil ud, må du tænke dig om.
Det kan jeg ikke. Jeg...
Jeg er ikke i stand til at navigere i fire dimensioner lige nu.
Hvad skal en lille dreng så gøre?
3D-genstand. 2D-skygge.
Reducere dimensionerne.
Den skal udflades og foldes ud.
Held og lykke. Når du er sluppet ud, kan vi tale om de næste trin.
Jeg forklarer mere, hvis du kan møde mig på planeten Oona.
Anstrengelsen? Jeg vil ikke fortryde det?
Du vil glæde dig over det helt ind i knoglerne.
Pis! Det er ikke godt.
Beggar har selv lukket hullet, men der er en elektronisk fejl et sted.
- Hvor længe vil det tage? - Ingen anelse.
- Det kan tage måneder. - Vi har ikke engang timer.
Du må slippe ham ud, Gaal.
- Nej. - Han er et digitalt spøgelse.
Han kan finde problemet på få sekunder.
Jeg kan ikke. Hari og jeg skiltes ikke på god fod. Det er for risikabelt.
Se, hvor vi er. Han er vores eneste chance for at slippe væk fra Synnax.
Hvad nytte er vi til for planen, hvis vi dør?
Gaal Dornick!
Det er på tide, at vi to gør regnskabet op.
Tekster af: Eskil Hein