BASERAD PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Det skulle ha varit du.
Det skulle ha varit du i kapseln, inte hon.
Varför satte du henne i kapseln? Varför gjorde du det?
Avgudadyrkan förvärrar hans sjukdom.
Hon tänker inte svara, eller hur?
Du skulle tro henne. Hon löste den sista gåtan.
Gudarna skapade vin för att kompensera dem som inte har råd att hämnas.
De skapade knivar för att tillfredsställa dem som inte förstår ens storslagna plan.
Jag har en plan.
Du hade inte ändrat din dyrbara Plan, Hari, ljug inte.
Om du hade berättat för mig, hade du aldrig ändrat din Plan.
Ja, men Radiant kan inte förutse
eller förklara individers handlingar.
Det var inte mitt fel.
Du vet ingenting!
Vill du styra? Du vet ingenting!
Du är bara ett grinigt barn!
Om du delade din stora Plan med folk,
kanske de kunde hjälpa dig!
Du såg vad som hände mig på Korpen!
Det finns ett gammalt talesätt.
Vem som helst kan lyckas, men bara en galning kan bli en stor man.
Nånting händer.
Mitt namn är Salvor Hardin.
Jag är din dotter.
Jag har ingen dotter.
Är du Gaal Dornick?
Då har jag en uppdatering
om ett embryo som du kanske eller kanske inte minns att du donerade.
Åh, gudar.
Tiden? Jag var i kryosömn, jag...
Ja, samma här.
Vi sov väl båda vår väg in i framtiden.
Hur gammal är du? Biologiskt?
Säkert äldre än du.
Salvor Hardin.
- Mari Hardin. - Bar mig.
Uppfostrade mig.
Men jag var alltid din, tror jag.
Jag vet liksom saker.
Jag visste att jag skulle komma hit och finna dig.
Kom du för att finna mig? Hörde du en röst kalla...
Nej.
Förlåt. Låt oss börja om.
Okej.
Vad ska jag kalla dig? "Mamma" känns lite laddat.
Kanske bara "Gaal"? Så länge.
Okej. Berätta om dig själv, Gaal.
Hur du fick ärren på kinderna.
Berätta om min far, Raych.
Hur ringarna ovanför oss kom dit.
Berätta allt för mig.
När vattnet stiger, krymper territorierna.
Så var det på Synnax, och det var vad som hände Imperiet.
Dag efter dag, årtionde efter årtionde,
knaprade den Första Stiftelsen upp planeter i utkanten av Imperiet.
Och Imperiet krympte ihop.
Hårdare, kejsare!
- Snälla. - Nej. Var bara du. Din röst.
Ja, kejsare.
Inte kejsare.
Cleon. Cleon.
Ja.
Jag är nära. Ja.
Jag är med dig.
Öppna ögonen, Cleon. Se på mig.
Om du tror dig kunna knäcka min aura...
Cleon.
Demerzel.
Kejsaren träffades av ett skott i vänster deltamuskel
som orsakade thoraxtrauma.
Ett nanotoxin infördes via ett molekylärblad.
Vi har 12 sekunder innan ödem leder till att hjärnbarken dör. Ge hit.
Kejsaren hämtar sig. Stabilisera honom.
Om han frågar, säg att jag behöver lagas.
Du igen.
Hari?
Tredimensionellt föremål. Tvådimensionell skugga. Klok pojke.
Klok?
Jag betalade för boken.
Tredimensionell skugga. Fyrdimensionellt föremål.
Fyrdimensionell rymd.
Yanna?
Min älskade.
Men du är död.
Det är du också.
Jag har saknat dig.
Yanna, galaxen, den spricker.
Nånting bryter sönder framtiden.
Jag kanske behöver laga den.
Jag behöver din hjälp.
Ack, jag önskar att du inte bara var en dröm.
Jag skulle hitta lite månsken att irritera dig med.
Du har tvivel.
Jag är verklig.
Bevisa det.
Du låter mig lägga fram mina bevis själv?
Premiss ett, det antyder uttalande två.
Steg för steg.
Ett, två, tre.
Vilket skulle bevisas.
Du är inte Yanna. Jag känner min livskamrat.
Vem är du egentligen?
Ditt sätt att tala, jag...
Du tycker om arbete.
Jobba fram svaret.
Frigör ditt sinne.
Salvor!
Salvor.
Vad gjorde du där inne? Jag trodde att du drunknat.
Jag vaknar tidigt.
Min instinkt leder mig att gå runt perimetern var jag än är.
Så jag tog din båt och bågfiskade lite.
Fiskarna här är väldigt orädda av sig.
Förlåt mig.
Jag fick panik.
Ibland har jag drömmar.
Om saker som ska hända.
Om framtiden?
Jag kan förnimma framtiden, tror jag.
Lustigt, för jag har drömmar om det förflutna.
Ditt förflutna.
Det är väl nåt vi har gemensamt.
Vi sover dåligt båda två.
Det är egentligen inte samma sak.
Okej.
Inget gemensamt, då.
Utom den där, antar jag.
Varför har du inte aktiverat den än?
Jag har inte rätt redskap.
Minns du instinkten jag berättade om?
- Jag vet när nån ljuger. - Jag ljuger inte.
Enligt mitt mynt gör du det.
Det hade gått 173 år
sen Stiftelsen förvisades till Terminus.
Och precis som med Synnax steg de mörka vattnen överallt.
Stiftelsen hade blomstrat,
men en blomstrande Stiftelse utgjorde ett hot.
Hur länge skulle det dröja innan Imperiet famlade som en drunknande?
Inte länge alls, visade det sig.
Väktaren. Den sirenen har jag aldrig hört förut.
Ingen har hört den på 138 år.
Det är Valvet.
Väktaren, är det vad jag tror?
Nollfältet avtar absolut, direktor.
Om några sekunder är det ofarligt att gå närmare.
Seldon lovade återvända, men jag trodde inte att jag skulle få uppleva det.
Det kanske du inte får. Promenera med mig.
Det har gått 20 minuter. Ingen dörröppning.
- Ingen Seldon. Inte än. - Inte än?
Profeten ger oss nog tid att förbereda oss.
- För vad? - Krig. Mot Imperiet.
Vi är ännu i byggnadsfasen.
Som jag har sagt, om det blir fullt krig...
Enligt Seldon är det oundvikligt.
Vi visste att vi levde på lånad tid.
Väktaren.
Brigadgeneral, armén anser alltid att fler förberedelser krävs.
Men jag tror att vi är redo för allt Seldon har i bakfickan.
Jag önskar att han skulle ta fram det.
Hari Seldon har alltid varit lite märklig, anser jag.
Han var medveten om det stigande vattnet från unga år.
Innan han visste vilka frågor som var för galna att ställa.
Och när hans tankar ledde honom till märkliga nya slutsatser,
förkastade han dem inte.
Vem är du? Varför kommer du i Yannas skepnad?
Du har hållits ensam för länge. Du behövde ett ansikte du kunde lita på.
Att etablera förtroende är en teknik som används av förhörsledare,
inte ens livskamrat.
Och ditt sätt att prata, röstsänkningen.
"Jag var ensam..." Och så nånting
- med "ordens rytm..." - Ordens rytm.
Vad var det där? Det är ett citat, men från vem?
Gaal Dornick, min plågoande.
Det var nåt hon sa för en livstid sen.
Tänk, Hari.
Hon talar på vers.
Två obetonade stavelser, en betonad.
Nio stavelser per rad.
Anapestisk trimeter. Mycket få poeter använder den.
Men jag vet en poet-matematiker som gjorde det.
Kalle.
Författaren till Nionde beviset för vikning.
Utmärkt. Vet du nu var du är?
Jag var i ett fängelse, nu är jag i ett annat.
Jag flyttades till platsen Yanna och jag vikte med hjälp av dina formler.
Jag befinner mig i Primprisman.
Jag har fångat Hari Seldon inuti.
Men jag lämnade Hari i Valvet på Terminus.
Väntat att han inte skulle låta Terminus fortsätta utan honom.
I så fall gjorde han en andra kopia av sitt medvetande,
för jag hade en med mig när jag kom hit,
i en apparat för datalagring.
- Så det finns två Hari nu? - Det verkar så.
Jag överförde honom till Primprisman i natt när du sov.
- Varför? - Jag litar inte på honom.
Men Hari skapade Stiftelsen. Och hans Plan har fungerat.
Hari offrar alla för Planen, Salvor.
Du känner honom inte som jag gör. Han...
Han döljer alltid nånting.
Han kodade hela Planen,
framtiden för mänskligheten... i den här.
Vet du vad jag tror?
Det är nog inte Hari du är rädd för.
Det är nog själva Planen.
Det kanske var därför du hade en mardröm.
Det har gått, vadå, 138 år sen vi var vakna?
Såvitt vi vet kan fallet redan ha inträffat där ute.
Och för min del vill jag veta var galaxen står.
Visa mig hur den fungerar.
Det är en kombination av rörelser.
Det är en knackning i början, sen en rullande rörelse.
Är det så illa?
Ser du noden här?
Det var den första krisen.
Den du hjälpte till att lösa.
Nu går vi framåt i tiden 138 år, till idag.
Är det där en ny kris?
Den andra krisen.
- Vi överlevde den första. - Enbart tack vare dig.
Jag borde ha löst den, men jag var inte där, och saken är
att den här är ännu större än den senaste krisen.
Titta.
Jag förstår inte.
Den blå linjen var banan som mänskligheten skulle följa.
Den framtid som Hari räknade med.
Den röda linjen är vad som faktiskt hände efter förra krisen.
Det är där vi faktiskt befinner oss.
- Avviker Planen från kursen? - Ja.
Den här. Ge den namnet tredje krisen.
Det är en vändpunkt.
Om den inte hanteras,
får vi en fjärde, en femte, tusen kriser.
Om vi inte börjar förbereda oss nu,
blir den mörkrets tid som Hari förutspådde längre, inte kortare.
Hur lång?
Så lång att den kanske aldrig tar slut.
- Vad gör ni med honom? - Kejsaren vägrade ta emot bedövning.
Aldrig att jag låter de här slaktarna söva mig...
...och dekantera ett till jag!
Såvitt jag vet var de inblandade i attacken.
Kanske var du det också!
Du kan inte tro att jag kunde ha gjort det.
Alliansen. Äktenskapet. Du hatar!
- Är det färdigt? - Ja, kejsare, men ni måste v...
Om du yttrar ordet "vila", dör du.
Hjälp mig upp.
Ge mig en badrock, nån, så att inte min mandom hänger och svänger!
- Kejsare. - Vilka var de, skuggmästare?
- Blinda änglar. - Änglar?
Tusan. Jag trodde att de var en myt.
Mörk sektor-träning, allt är psyko-krypterat.
Av dem får vi inget veta.
Så, utnyttjade de nåns brottsliga försumlighet,
eller fick de hjälp?
En av dem kom från tjänstefolkets kvarter.
Kejsare, jag...
Varje skuggmästare ska tas till inkvisitorerna för förhör.
Lämna oss.
Jag var rädd idag.
Tja, vi står inte över fruktan.
Cleon XIII kände fruktan.
Jag ville inte dö.
Jag visste att en ny Dag kan dekanteras, och ingen skulle veta om det.
Men om det vassa svärdet skar genom min hals,
vore det slutet för mig.
Det är nog det ändrade genomet.
Jag känner mig som en enda själ.
Gör inte du?
Att få barn gör en inte odödlig.
Snarare tvärtom.
Barn är menade att ersätta oss.
Det är själva meningen med barn, eller hur?
Och om man inte har barn, så dagen man dör...
...är man borta.
Då är det verkligen slut med en.
Det vi är nu, som bröder, är nåt mer än det.
Det är det. Det är nåt som...
Nej. Jag vill att du talar klartext.
Du och Skymning har valt era ord så noggrant.
Tack för din uppriktighet.
Du och Skymning ska undergå en oberoende neural revision.
Vad?
De ska gå igenom era minnesbilder.
Kolla Memorium.
- Tror du att vi kunde ha gjort det? - Inte under normala omständigheter.
Men jag ser hur hotade ni båda är av mitt kommande bröllop.
Vi har inget att dölja.
Bra.
Mår du bra?
Jag är snart bra, kejsare. Mitt medvetande decentraliseras.
- Mår du bra? - Ja, bara...
Det vi har gjort,
det är väl inte oanständigt?
Ingen gåva som ges av kärlek är nånsin oanständig.
Ursäktar ni mig ett ögonblick?
Ja. Självklart.
De hade just börjat bygga ringarna när jag lämnade Trantor.
Det fanns tecken överallt,
som kragen kring halsen på en ödla.
En symbol för styrka och hotfullhet.
Verkligen?
Här förstod jag att ödlor reser sin krage när de är skrämda.
De gör rätt i att vara rädda för dig.
Varför har du sexuella relationer med Demerzel?
Cleon I kände henne väl på det viset, varför skulle inte jag göra det?
För att hon bytte blöjor på dig när du var barn, till exempel.
Och det är ett missbruk av din ställning.
Var bara lugn.
Hon tycker mycket om min ställning.
Det var hon som tog initiativet.
Hursomhelst var det tur att hon var där.
De var i mitt sovrum, broder.
Värre ändå, min aura svek mig.
Nån har mixtrat med den.
Låt en extern firma undersöka.
Den interna vaktstyrkan är antingen oduglig eller inblandad.
Men kom ihåg att blicka utåt, inte bara inåt.
- Så urskuldande av dig. - Ja.
Utlänningar verkar alltmer främmande varje år. Även de vi älskar.
De är dina gäster. Du bestämmer.
Drottningens förtrupp var mycket större än väntat.
Vilket kunde ha skapat möjligheter.
En del påstår att
hon arrangerade olyckshändelsen för att få kronan.
Fast om hon tänker döda dig,
vore det klokare att vänta tills ni är gifta.
Lämpligt för dig och Gryning om det inte blir av.
Jag har ännu inte sagt ja till föreningen.
Inte drottning Sareth heller, för den delen.
Men du börjar gilla tanken.
Vi kan inte fortsätta som vi gör nu.
Driva allt längre bort från vårt genetiska ursprung.
Innerst inne måste du och även Gryning förstå det.
Måste vi?
Helt klart driver vi.
Men att styra in i strömfåran är en underlig bot.
Men det är den djärvaste.
Det är dags att kejsaren lär sig att paddla igen, broder.
Jag tycker mig kunna se det stiga.
Det finns nästan inget kvar. Den här platsen är inte hemma.
Det kanske är dit vi kom för att finna varandra.
Om man kan skapa en bättre framtid, är det säkert där uppe.
Hur? Ditt skepp har varit där nere länge. Det växer korall på det.
Beggar är tuff.
Lite vattenskador och koraller är inte slutet för henne.
Och hålet i skrovet?
Imperiepatrullen taggade henne innan jag gick in i kryosömn.
Om jag kommer åt kontrollenheten
kan jag göra en omstart och köra en motorrening.
Skeppet borde flyta upp till ytan som en kork.
Det är cirka 12 meter ner till skrovet och ytterligare 30 till bryggan.
En minut till för omstarten när jag når dit.
Det är kört. Jag kan inte hålla andan så länge.
Jo, om jag är där nere med dig.
Jag kan inte starta om ett skepp, men jag kan hålla andan.
Jag kan ge dig lite av min luft när vi når bryggan.
Din luft? Tänk om du drunknar?
Hjärnskador uppstår inte förrän efter fyra minuter.
Du hinner.
- Nej. - Du såg uträkningen.
Det är inte bara en kris vi måste överleva, utan många.
Men vi måste göra det snabbt, annars dör vi båda ändå.
De där havssirenerna är vanligen bleka, vita.
Att de är skarpt röda betyder att de mättar sig med syre.
Alltså är de redo att dyka djupare under vattnet.
- Är det bra eller dåligt? - Dåligt.
Det betyder att en orkan är på väg.
Beskriv gången där inne.
Höger, sen vänster, och sen höger igen.
- Jag drar med dig när vi är inne. - Vadå, nu?
Ja, nu. Tänk inte. Bara besluta dig.
Tre djupa andetag. In, ut. In, ut. In, och vi dyker.
Gaal!
Gaal.
- Klarade vi det? - Ja.
Det gör så ont.
Du är den sista jag känner, du får inte dö!
Jag försöker inte...
Jag försöker andas. Sluta!
Du, förlåt. Det var...
Be inte om ursäkt. Det är konstigt. Jag vet att det är konstigt.
Jag trodde inte att det skulle vara så här.
Jag tänkte att om jag som genom ett under skulle hitta dig,
skulle det finnas en koppling mellan oss.
Jag skulle träffa dig, och känna...
...att det är mening med mig.
Vi har känt varandra en dag.
Salvor, du har haft tid att föreställa dig hur återföreningen kunde bli,
men det har inte jag haft.
Så det är en chock.
En dag kanske det känns mindre konstigt, kanske inte, jag vet inte än.
Okej.
Vi kör vidare på gehör.
Hör på, alla jag har känt,
alla jag har älskat, är döda.
Det är sällsynt och hemskt, och vi delar detta.
Det här är vattnet vi kom ifrån. Vi är de sista synnaxierna.
Även om du inte kan simma som en sån.
Välkommen till Trantor. Imperiets öga.
Vänligen respektera och njut av friden.
Jag är kejsaren, Cleon XVII.
Kejsaren, jag är Rue, drottningens följeslagare.
Låt mig presentera modern till Handelsförbundet,
Molnkatedralens primusvittne och utsökta drottning,
Sareth I, ensam arvinge till Dominionen.
Så många titlar, och ändå nämner du inte den mest fängslande. Blivande brud.
Tillfälligt.
Precis. Tillåt mig presentera kejsarna Skymning och Gryning.
De visar en vänlig uppsyn mot troninkräktaren.
Tack, mina herrar.
Kejsare, det är till er, alla tre, som jag överlämnar vår gåva.
Prover av våra mest sällsynta pigment. Vanligen reserverade för inhemskt bruk.
Fantastiskt.
Allt imperieblått i ren form.
Och Molnet självt, det är vad alla bär.
Färgen hos ett ovädersmoln.
Nästan omöjlig att framställa i en form som inte bleknar.
Dominionen var föregångare i forskningen om aktivt krom
som pryder våra muralväggar.
Tack, Rue.
Och en gåva från mig.
Trantor. Vackert framställd i mässing.
Den symboliserar det som erbjuds er.
Den är vacker.
Men nog är väl Imperiet större än Trantor?
Eller är det en vision av en krympande framtid?
Ursäkta?
Omloppsringarna som pryder denna värld är imponerande.
Men nog finns mer effektiva sätt att skicka upp nyttolaster i rymden?
Vid styrandet av ett så stort rike, är effektivitet mindre viktig än vördnad.
I alla fall.
Man vill inte misstolka dem som en överkompensation för svaghet.
Kejsare, jag har ett brådskande ärende.
Du kan tala inför din blivande kejsarinna.
Det går inte.
En kropp med kejserliga naniter har nyligen hittats.
Den hade svävat i rymden i över 100 år.
Kommendör Dorwin sändes till Yttre världarna av er efterträdare
Cleon XII för att undersöka en slocknad kommunikationsboj vid Terminus.
Hans skepp antas ha förstörts av en megaflamma
som förgjorde allt liv i systemet.
Antas? Gjordes ingen officiell utredning?
Nej. Incidenten inträffade samtidigt som vår upptäckt
att den genetiska dynastin hade fördärvats.
Så vi blev distraherade och försummade detta.
Jag spelar in detta meddelande via nervimplantat.
En stridsgrupp från Anacreon saboterade kommunikationsbojen
och låg i bakhåll för oss på Terminus.
Min besättning är död. De har tagit mig och några ur Stiftelsen som gisslan.
Anacreonerna har lokaliserat ett övergivet krigsskepp kallat Invictus.
Tydligen är dess språngdrift fortfarande aktiv...
Ropa på hjälp ut i tomheten. Även din sista handling i livet är svag.
Vi vet att de lyckades ta sig ombord på Invictus.
Kommendörens implantat spelade in det.
Han dödades strax därefter.
Var detta mer än 100 år sen?
Även med befäl över skeppet hade de inga Rymdfarare.
Den forna flottan använde inte såna.
Skeppen var för klumpiga jämfört med våra nuvarande farkoster,
och sprången var mycket våldsamma.
Okej. Så anacreonerna fick tag på ett fungerande språngskepp,
men tydligen använde de det inte.
Yttre världarna är mörka sen vi kapade kontakten.
Mörkret kanske var medvetet snarare än av desperation?
Spektralspaningen bekräftar frånvaron av en megaflamma.
Efter mottagande av sändningen
kollade jag rapporterna från våra observatörer i Periferin.
Det har ryktats om en allians vid galaxens yttre gräns,
ledd av magiker som lyser i mörkret och flyger på egen hand,
och som vapen inte kan skada.
Ryktena talar om en galaktisk ande
som ska återvända och föra sitt folk till en utlovad ny tidsålder.
Seldon. Så du menar att hans Stiftelse aldrig upphörde, utan blomstrade vidare?
Vi borde aldrig ha kapat banden.
Bara Imperiet styr över stjärnorna.
Krossa dem. Genast.
Inte än, kejsare.
Du kommer med dessa nyheter och förespråkar återhållsamhet?
Ja. Implikationerna motiverar en undersökning.
Men att starta krig baserat på lösa rykten känns olycksbådande.
Vi fick en dyrköpt läxa efter bombningarna av Anacreon och Thespis.
Hon har rätt. Vi låter Stiftelsen fortsätta spela död,
medan vi undersöker hur långt deras inflytande sträcker sig.
Är rötan begränsad till några utskjutande grenar,
eller har den spridit sig till stammen?
Vårt träd förefaller omstritt, eller hur?
Magiker, änglar,
tillfälliga brudar.
Alla sätter yxan till våra grenar.
Få ditt hus i ordning, broder.
Skönt att du räknade ut vem jag är,
så att jag slipper tala i versmeter.
Det är fint i skrift, men väldigt otympligt i tal.
Du är inte Kalle, eller hur? Lika lite som du var Yanna.
Du har delar av dem båda i dig, men du är nåt mer.
Nåt nytt.
Säg det.
Är du Radiant?
Redovisa din uträkning.
Primprisman har Yannas matematik i sig,
och givetvis Kalles, på avstånd.
Det är en adaptiv, förutsägbar fyrdimensionell modell
som tar in nya data.
Den lär sig, men det är inte samma sak som att ha självmedvetande
eller någondera kvinnas nedärvda minnen.
Om modellen utvecklar målmedvetet beteende, fri vilja...
Det kan den inte göra, inte enligt parametrarna jag skapade.
Nej, men du är inte den enda designern.
Som du sa bidrog Kalle och Yanna.
Ditt arbete var inte fullbordat.
Kanske är jag dess fullbordan.
Om du är Primprisman, vad är ditt mål?
Jag har ett egenintresse i mänsklighetens öde.
Jaha, det låter oroande.
Jag såg hellre att du hade ett egenintresse i vår överlevnad.
Är inte det samma sak?
Nej. Och det borde du veta.
Jaha, skaparen och hans skapelse har nått ett dödläge.
Det är nog dags för dig att gå.
Så du hjälper mig att fly?
Jag kan inte. Det var inte jag som fängslade dig.
Vad är poängen med den här charaden?
Din hjärna är skadad, Hari. Det har den varit länge.
Jag försöker hjälpa dig att få ordning på den igen.
Om du vill ut, så tänk.
Jag kan inte. Jag...
Jag klarar inte av att navigera den i fyra dimensioner just nu.
Så, vad ska en pojke hitta på?
Tredimensionella föremål. Tvådimensionell skugga.
Reducera dimensionerna.
Platta till dem, veckla ut dem.
Lycka till. När du har tagit dig ut kan vi prata om nästa steg.
Jag förklarar mer om du möter mig i Oonas värld.
Ansträngningen? Jag kommer inte att ångra den?
Du kommer att uppskatta den med hela din varelse.
Helvete! Det går inte.
Beggar lyckades självtäta hålet,
men det är fel nånstans i flygelektroniken.
- Hur fort hittar du det? - Vet inte. Det är bara ettor och nollor.
Att gå igenom körkoden tar månader.
Vi har inte ens timmar.
Du måste släppa ut honom, Gaal.
- Nej. - Han är ett digitalt spöke.
Om vi släpper ut honom hittar han felet direkt.
Det går inte. Hari och jag skildes som ovänner.
Det är för riskabelt.
Inse läget. Han är vår enda chans att komma bort från Synnax.
Hur kan vi främja Planen om vi är döda?
Gaal Dornick!
Det är dags att du och jag gör upp.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson