Detta har hänt…
Imperiet kommer att falla. Inget vi gör kan förebygga det.
Hota freden och betala dyrt.
Tala om för de levande och de döda att ni inte lyckades rädda dem.
De kallade det för "Valvet".
-Poly! -Poly, kom tillbaka!
Jag vill se vålnaden.
Det projicerade ett fält ämnat att hålla människor borta.
Inget har nånsin tagit sig igenom nollfältet
och inget kommer att göra det.
BASERAT PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Varje värld har vålnader.
Och varje hus hemsöks av dem.
Även det kejserliga palatset.
I synnerhet det kejserliga palatset.
400 ÅR TIDIGARE
Var har du varit?
Med systemprogrammerarna.
Du är mer med dem än mig på sistone.
CLEON DEN FÖRSTE
Du har gett dem en stor uppgift.
Borde vi byta ut dem?
De kommer att slutföra den.
Kan jag räkna med dig, Demerzel?
För att slutföra det?
Självklart, Cleon.
Och inte bara det.
Allting.
Jag antog alltid att du skulle stanna när jag är borta.
Men det gick upp för mig, under mitt livs skymning…
…att jag inte bör ta nåt för givet.
Jag är lojal mot Imperiet.
Ja, men kommer Imperiet att vara lojalt mot dig?
Det har inte alltid visat godhet mot din art.
Du börjar bli sentimental, på gränsen till gråtmild.
Jag är ju döende.
Och jag lämnar allt ouppklarat.
Är du missnöjd med din efterföljare?
Vi kan fortfarande diskutera idén om äktenskap och en arvinge.
Demerzel, för allt du är, och kanske på grund av det…
…finns det saker du aldrig får veta.
Jag får kanske en dag känna döden.
Ja.
Men du lär nog inte känna att den kom för snart.
Jag borde ha sett slutförandet av Stjärnbryggan.
Jag. Mitt intellekt. Mina ögon.
Vi borde ha åkt upp till omloppsplattformen tillsammans
och tittat ner på allt vi hade skapat.
Och en dag ska vi det.
Din kontinuitet är säkrad.
400 ÅR SENARE
-Tänker du ofta på honom? -Du vet hurdan jag är.
Jag glömmer inget eller ingen.
19 ÅR EFTER BOMBNINGEN AV STJÄRNBRYGGAN
Kejsaren finns alltid i mina tankar.
Plattformens omlopp dör i allt snabbare takt.
Åtminstone enligt fysikerna, som är rädda att den ska falla på deras huvuden.
Deras jobb är att oroa sig över sånt.
Är det inte vårt?
Det är kanske fortfarande ditt, men inte mitt,
och inte heller hans.
Hur du tillbringar denna sista dag är ditt val.
Var och en av er är olika.
Det tvivlar jag på.
Men tack för att du vill få mig att känna mig unik när jag hasar mig av scenen.
Det var svårast för honom.
Han hade bara nyfödde Gryning att placera på tronen.
Ett spädbarn med hans ögon.
Identiskt i varje avseende, men ändå ett spädbarn.
Det är vad jag tänker, när jag tänker på honom.
Han hade också dig.
Gå till skräddare Ilan, kejsaren. Han väntar på er sista provning.
Ska vi?
Detaljerna, de är perfekta.
Till smygsömmen?
Den jadegröna, tror jag.
Schas, schas.
Jag är ledsen, kejsaren.
Jag har gått ner i vikt.
-Er stomme är säkert… -Jag krymper.
Världen börjar se mig på avstånd.
Plagget är enastående, Ilan
Det blir ett privilegium att bära det på min himmelsfärd.
Tack, kejsaren.
Ska vi slutföra jobbet?
Ilan, nu låter vi flickan ta plats på scenen.
Broder Skymning? Jag visste inte att du skulle komma.
Anacreon. Thespis.
Jag undrar om du kommer att tala om dem när jag är borta.
Vi har brutit barbarerna. Förvisat dem.
Vad skulle vi säga som du inte redan har sagt?
Jag vet inte. Jag försöker fortfarande avgöra vad jag ska säga som jag inte sagt.
Om de Yttre världarna?
Om vad som helst. Om huruvida vi verkligen kan kontrollera nåt av det här.
Hur många ord jag än har kvar, så skulle jag avsky att ödsla dem.
Du ödslar dem när du talar om Yttre världarna.
Jag talar om Seldon.
En man död sen länge.
Och snart glömd.
Betyder det att hans ord inte längre har värde i det här imperiet?
Broder, Imperiet är starkt…
Cleon I:s livsvärv.
Jag undrar om den går att rädda.
Stabilisera den med drivlyftar? Fösa ut den i himlarna?
I vilket syfte?
Så att vi inte förstör de sista resterna av Cleon I:s dröm
av brist på vår egen.
Broder Skymning.
Vi är Cleon I:s stora dröm, inte Stjärnbryggan.
Drömmaren.
Vetenskapsmannen.
Alkemisten.
CLEON 11 MÅLAREN
Och jag.
CLEON 1 DRÖMMAREN
Jag har försökt under hela mitt liv,
men jag har nog aldrig lyckats göra den minen.
Kom. Dina bröder har din sista gåva.
Jag vill tacka er, bröder, för denna fantastiska måltid.
Jag kan smaka omsorgen ni har lagt ner i varenda tugga.
Er tid och uppmärksamhet är djupt uppskattade.
Väl bekomme, broder.
Men det här är inte gåvan.
Välkommen till Trantor, Imperiets öga.
Det är så länge sen.
Han var fantastisk, inte sant?
…och gläd er åt freden.
Sannerligen.
Och vi ska bygga nåt större till hans ära. För dig.
Vänligen respektera och gläd er åt freden.
Du får inte vara här. Det vet du.
Jag kan inte vara den första som ville se mitt yngsta själv.
Därför skapade vi regeln.
Jag har aldrig hört den sången förut. Eller har jag det?
Inte undra på att Imperiet älskar dig så.
Jag kan inte riktigt se det där barnet som en oskyldig.
Även om Seldon inte hade rätt…
…så finns det nåt onaturligt i det.
Du måste gå.
Du borde vila.
Märkligt, att se sig själv födas.
Sov. Vi ses i morgon.
Jag såg dig i kväll,
när du iakttog vår första bror i gamla Stjärnbryggan.
Är vi inte tillräckliga?
Är det därför du saknar honom?
O, nej, kära bror.
Du är tillräcklig.
Det är bara det att du alltid lämnar mig.
Du har vuxit in i vår storhet,
broder Gryning, nu Dag.
Tack, broder Skymning.
Och vår nya Gryning har just vaknat.
Du har en lång, vacker dag framför dig.
Broder Mörker, det är dags.
Drömmen lever vidare i er.
För du höll den levande inom dig.
Såja.
Du är okej.
Allt är i sin ordning.
Nej.
Nåt är fel.
Demerzel.
Jag glömmer inget eller ingen.
Kejsaren finns alltid i mina tankar.
Att leva är att känna vålnader.
Vi hör dem viska om vi lyssnar.
17 ÅR SENARE
Vi hemsöks av profeter, allihop.
CLEON DEN 14:E
Är du säker på att du vill ha det raderat, broder Gryning?
Ja.
Jag har vuxit ifrån det.
Vi ignorerar de döda på egen risk.
Och medan Imperiet gick igenom en generation Cleon,
började Stiftelsen att kolonisera Terminus.
Imperiet underskattade Hari. Det gjorde vi alla.
Hari hade förutsagt att bröderna Cleon skulle välja exil över avrättning…
…att hans anhängares slutpunkt skulle bli Terminus.
Varje aspekt av deras ankomst var förutbestämd.
När kolonisatörerna skulle landa…
…var de skulle bygga sin utpost.
Så föreställ er deras förvåning
när de upptäckte att nåt annat redan fanns där.
Vad i Seldons namn är det?
Det fanns inte på kartorna.
Borde vi återvända?
Återvända vart, Mari? Det här var alltid en enkelresa.
-Jag går och undersöker. -Nej. Vi går tillsammans.
Lowre, gick det bra?
-Jadå. -Kom.
-Jag är bara lite yr. -Kom.
Backa.
Abbas! Backa.
Det blev känt som Valvet.
Och de kommande århundradena uppstod oräkneliga myter kring det.
Det var en uråldrig artefakt kvarlämnad av utomjordingar…
…en bevakningsutpost utsänd i förväg av bröderna Cleon.
Allt nybyggarna visste säkert var
att Valvet inte lät nån närma sig det.
Så de höll sig borta.
Rymdskeppet demonterades…
…och en tillflyktsort byggdes av dess ben.
Och det som en gång var mystiskt blev trivialt.
Hennes lärare säger att hon är krånglig.
Hon är en outsider.
Bra.
Du lyssnar inte på mig, Abbas.
Hon är en drömmare.
Hon är distraherad.
Hon är en tänkare, som du.
Hon är inte distraherad.
Hon är medveten.
Se bara på henne. Hon är fascinerad av det.
Det är fint.
Det är farligt.
Vad tror ni finns inuti?
Vi vet inte.
Hur vet ni då att det är farligt?
Kom.
NUTID
Så där, ja.
Fly din väg.
Endera dagen träffar du mig, och då kommer du att ångra dig.
Du ser bra ut.
Ja, koordinerad.
-Vilka delar? -Höger stövel med vänster fot.
Hur missade jag det?
Hur går det vilda arbetet?
Jag har just patrullerat i högländerna.
Lavbäddarna krymper. Islunnerna flyger redan söderut.
Då vi får en varm, fin vår.
Säg att du inte saknar det.
Stanken av svavel?
Och köldskadorna?
Nej, att vara väktare passar dig mycket bättre än det passade mig.
Oj. Det där är en stor en.
Ja. Biskopslo, hona. Kanske 600 kilo.
Hon har testat stängslet sent om kvällarna de senaste veckorna.
Jag tänker kalla henne Maybel. Hon är en ensamvarg.
Salvor, varför har du släpat ut mig hit så här tidigt på morgonen?
Jag vet när min dotter förhalar. Seså.
Jag utförde ett litet test.
Det är nåt fel med nollfältet.
Och vad fick dig att kolla det nu?
Jag vet inte. En känsla?
Jag kollade det. Jag har bevis.
-Självklart. Har du berättat för henne? -Jag ville att du skulle veta först.
Det uppskattar jag. Men hon behöver få veta.
Och betona bevisdelen.
Tack vare dr Seldons mödor
etablerade Cleon XII vår tillflyktsort…
För tidtagning är vattenklockan det mer exakta instrumentet.
Ja. Men den behöver väl också vatten för att fungera?
Uppenbarligen.
Vad händer när vattnet tar slut, adept Jord?
För ett solur behöver man bara bladet som sticker upp.
Och, givetvis, solen.
Hari Seldon anförtrodde oss med att återuppbygga civilisationen.
Vi kan inte förmoda nåt.
Huruvida våra framtida överlevare kan läsa,
eller vilket språk de pratar.
Vi vet inte ens vilka världar de kommer att vara utspridda på.
Tänk om de hamnar på Cygnus Prim,
där den enda fukt som finns att utvinna är från sipprande rankor?
Så, ja, den här vattenklockan är mer exakt,
men soluret är mer praktiskt.
Vi kan inte sörja för varje villkor eller eventualitet våra ättlingar möter.
Men samtidigt kan vi inte bevara varje innovation,
så vi måste välja och fortsätta välja.
Tills fallet kommer.
Jag hade valt vattenklockan.
Och det hade du kunnat, om du fortfarande tränade här.
Förlåt, det var…
Jag vet att du är lämpad för din uppgift,
att hålla oss säkra och se till att Stiftelsen överlever…
Jag ser till att ni överlever. Stiftelsen…
Det är samma sak. Vi är Stiftelsen.
Inte jag. Men du tror, och det är okej.
Nej. Få det inte att låta som en kult.
En del av oss i vår generation vet hur verklig religiös glöd ser ut.
Vill du ens veta vad jag kom för att berätta?
Du vet att jag inte vill gå nära.
Pappa sa att du ville ha bevis, och det här måste du uppleva själv.
Nollfältet vidgas.
Fältet brukade börja där. Nu börjar det här.
Om det fortsätter att vidgas måste vi kanske evakuera stan.
Jag minns första gången jag hittade dig här ute.
Fyra år gammal, mitt i natten.
Du stod precis under den som om det vore… ingenting.
Och du vände dig inte om när jag ropade ditt namn.
Jag trodde att den ropade på mig.
Vålnaden.
Som en fantasivän.
Jag låg på marken och försökte krypa till dig, men smärtan var för stor.
Du bara…
…såg på mig.
Jag kunde inte förstå varför Valvet skadade dig men inte mig.
Du är särskild, Salvor.
Det har du alltid varit.
Varför hålla det hemligt då?
Vi ville inte att folk skulle särbehandla dig.
Men det gör de, mamma. Det har de alltid gjort.
Jag gör dem illa till mods.
Precis som Valvet.
Kallar det på dig nu?
Inte med ord.
Låt höra dina tankar.
Jag tror att den håller på att vakna.
Du och de andra encyklopedierna,
ni har förberett för nån avlägsen kris.
Men jag tror att den är här.
Nu.
Gia! Keir! Hugo är här!
-Hugo är här! -Hugo är här! Kom.
-Hugo är här! -Kom, Hugo!
-Hugo! -Hugo!
Hugo!
Oj. Kolla! Kom.
-Gena här igenom! -Hallå där. Hörni!
-Du kan inte ta mig. -Här igenom.
Kom igen, hörni. Skynda er! Sätt fart!
Poly, kom igen! Skynda dig!
Hugo! Hugo!
-Hugo! -Hugo!
Fyrsvuret, Hugo!
Mina herrar och damer. Vad kan jag göra för er vuxna?
Har du nåt åt oss?
Korellisk choklad. Ta för er.
Vi vill inte ha choklad. Har du ingen öl?
Kom tillbaka när du har hår på bröstet.
Och kom inte och tigg som vilsna valpar.
Vi tigger inte. Vi… bedriver utbyteshandel.
Jaså minsann? Vad för vad?
Vad sägs om vår sprudlande intelligens och vårt sällskap?
Absolut inte.
Vi gör så här.
Om ni pajasar hjälper mig att lasta ur,
kanske jag kan hitta nåt lite mer ålderspassande åt er.
Taget. Jag gör det.
Det gör vi alla.
Sätt igång då.
-Kom, hörni. -Kom.
-Fånga, Keir. Poly. -Här.
Det luktar förfärligt.
Det borde det. Det är tätningsmassa till mina gummistövlar.
Mer lök än väntat.
Jag kan ha använt fel recept.
Det vore ett tragiskt missöde.
Den håller sig.
Vad är det som är fel?
Det är en man i mitt kök.
Hur länge stannar du?
Tjugonio långa timmar.
Och hur är resten av galaxen?
Den är stor.
Du borde se den nån gång.
Borde jag?
Irina Fyra.
Bara en kontinent, men helt och hållet tropisk.
Den har insekter stora som hundar, och lika gosiga.
Jag lämnade medicin och hämtade frukt.
Sånt är den excentriska säljarens kringflackande liv.
-Vart tog du frukten? -Till Hesperus.
Som du kan beskriva lika väl som jag vid det här laget.
Men jag gjorde en blixtsnabb turné på det här lilla klustret.
När de började handla kunde de inte sluta.
En liten rektangulär situation av arbetare, socker, rom och kontanter.
Du tror att ni har ett fåtal månar, du borde se vad de har.
Himlen ser ut som utspillda mynt.
Utspillda mynt?
Det vill jag gärna se.
Du måste åka. Komma ifrån det här isklotet.
-Jag har plikter här. -Men du valde dem inte.
Nej, men de är ändå mina. Och…
Kan man veta att man har skäl och inte veta vilka de är?
Skäl för att du är viktig här?
Det är möjligt. Lite egoistiskt, men möjligt.
Jag sa att jag inte kan åka, inte att jag var viktig.
På tal om att åka, vill du ha middag nu eller efteråt?
Efteråt låter bra.
Vad gör du?
Är nåt på tok?
Bara en konstig känsla. Jag ska gå runt området.
Vad, för att det är därifrån den konstiga känslan kommer?
Nej, den är här inne.
Det här är bara en promenad.
Så om jag sa "låt mig hämta mina byxor", skulle du säga?
Inga byxor de närmaste 25 timmarna.
-Kommer du att bli arg senare? -Aldrig.
Vad gör du där ute?
Stanna!
Stanna! Det är efter utegångsförbudet.
Hallå?
Vem är du?
Vad i helvete?
Jag hörde ett skott. Vad händer?
Är jag galen, eller är det skeppet anacreonskt?
Du är galen.
Men du har inte fel.
Och sen var det tre.
-Anropa dem. -Det har vi gjort. Inget svar.
Och de ignorerar våra inflygningsvektorer.
Borde vi sända en färja för att möta dem?
En av era obeväpnade färjor?
De är korvetter. Örlogsfartyg.
Varför är han här?
För att han vet hur örlogsfartyg ser ut.
Och han är thespier.
På flykt sen bombningarna.
Omöjligt. Det skulle betyda att du…
Närmar mig 70. Men jag tillbringade halva tiden i kryosömn mellan hamnar.
När man bogserar frakt till Anacreon lönar det sig att vara blodneutral.
-Anacreon är belagt med sanktioner. -Väx upp, Lewis.
Det är kanske ett misstag. De har kanske kommit ur kurs.
De försöker smyga in under vår radar.
Vi är en forskningsutpost. Vi har inget av värde här.
Borgmästaren, har anacreonerna nånsin landat här förut?
Inga anacreoner, inga thespier. Ingen på 30 år.
Terminus är förbjudet område för dem alla.
Det måste vara kopplat till Valvet.
Vad?
Nollfältet vidgas.
-Jag såg det i går. -Hur snabbt?
Nästa dag dök anacreonerna upp.
Tekniskt sett är vi en kejserlig utpost.
Och Gud vet att anacreonerna har en gås oplockad med Imperiet.
Menar du att Valvet kan vara en anacreonsk…
Jag menar att Valvet visste nåt och reagerade.
Kanske till och med varnade oss.
Säger du att Valet signalerade dig för att du på nåt vis är… särskild?
Salvor är en utstickare.
Vi måste fundera på om Planen kunde ha förutsett…
Glöm Planen.
Seldon är borta.
När ska ni börja tänka själva?
Okej, det räcker. Vi behöver inte göra det här komplicerat.
Anacreonerna har ignorerat våra anrop och de inkräktar på kejserligt luftrum.
Vår handlingsplan är uppenbar.
Vi länkar till kommunikationsbojen så snart vi når nästa rotationsfönster.
Vi kallar på Imperiet, så kommer de.
Vart ska du?
Kolla vapenförrådet.
Om anacreonerna kommer och knackar före Imperiet,
vill jag veta vad för slags våld vi kan uppbringa.
När togs de här isär senast?
-Så vi är lite fogliga. -Jag har en jonpistol, om det hjälper.
Mamma, nåt vi kan använda i datasäkringsförråden?
Några yxor, en stenslunga från Vävarens Värld.
-Jag borde ha haft koll på det här. -Inte ditt jobb.
-Inte? Jag ska ju håller er säkra. -Kom.
Vanligtvis föreslår jag alkohol i ett så här kritiskt ögonblick.
KOMMUNIKATIONSLÄNK KEJSERLIG CODEC INITIERAD
Rotationsfönstret är öppet.
Handskakningsprotokollet. Det tar bara några sekunder.
KOMMUNIKATIONSLÄNK MISSLYCKADES
Vad är det för fel?
Kommunikationsbojen svarar inte på våra anrop. Den har släckts ner.
Använd en annan då.
Det finns ingen annan.
Så vad betyder det?
Vi kan inte kontakta Imperiet.
Försök igen. Få inte panik.
Det kan vara nåt så enkelt som en meteorsvärm. Den klarnar upp.
Just efter en anacreonsk förbiflygning?
Om vi antar att anacreonerna tänker landa här,
hur lång tid innan de anländer?
Baserat på deras inflygningshastighet skulle jag säga 40 timmar.
Mamma.
Vad är det?
Psykohistoria.
Allt Haris arbete uttryckt som en matematisk ekvation.
Jag tog det från hans kontor efter hans begravning.
Hans siffror är grunden för varför vi gör det vi gör.
På skeppet fanns två personer som faktiskt kunde förstå det.
Hari Seldon och Gaal Dornick.
Kan du begripa det?
Jag? Nej, sannolikt inte.
Salvor, om du var en del av Planen,
skulle det vara mycket enklare för mig att tro på allt det här.
Ja, nåja, stor överraskning.
Det var värt ett försök.
Var det?
Jag sa ju att annorlunda inte är detsamma som särskild.
Kommunikationsbojen ligger nere.
Det är en illavarslande slump.
Du borde nog fly.
Jaså?
Anacreonerna kommer om två dagar. Kanske mindre.
Du vore säkrare var som helst utom här.
Omgivningarna är så vackra så här års.
Vidsträckta ödemarker av frusen lunnskit.
Jag menar allvar, Hugo.
Det brukar du göra.
Jag flyr ingenstans.
Det här är inte din kamp.
Jaså? Vems kamp är det då?
Seldons?
Då är det inte din kamp heller.
Följ med mig.
Jag kan inte.
Varför inte?
Jag måste skydda dem.
Att leva är att känna vålnader.
Imperiet fruktade Hari för att han kunde förutse framtiden.
Men i realiteten var allt han gjorde att efterkontrollera det förflutna.
Vad vill du?
Var uppmärksam på mönstren så kan vi förebåda vad som kommer härnäst.
Att leva är att känna vålnader.
Vi hör deras viskningar om vi lyssnar.
Du igen.
Hallå där.
Vad fick tag i dig, Maybel?
Det här gör ont.
Lugn.
Släpp ditt vapen.
Vem är du?
Salvor Hardin, Terminus väktare.
Anacreoner tillåts inte på kejserlig mark.
Vad gör du här?
De dödas vålnader hemsöker skeletten som en gång var våra hem.
De omringar oss.
Och de hungrar efter det som är vårt.
Undertexter: Kristina Donnellan