Tidligere i Foundation…
Vi er blitt angrepet.
Hvordan reagerer du på det?
Jeg er redd.
Derfor er det beste ansiktet vi kan ha utad nå, et som viser styrke.
-Hva har du gjort? -Du kan ikke være her.
Ikke kjemp imot. Vær rolig. Du kan puste.
Den nye Dawn, nettopp våknet.
-Det er noe galt. -Er det noe galt?
En rar følelse. Jeg skal gå langs perimeteren.
Det er korvetter. Kampskip.
Kommunikasjonsbøyen svarer ikke.
Det må være en forbindelse til Hvelvet. Nullfeltet ekspanderer.
Og neste dag dukket anacreonerne opp.
BASERT PÅ ROMANENE AV ISAAC ASIMOV
En gang kom en mann til Hari Seldon og ba om å få vite sin skjebne.
Han ville vite
om de forutseende modellene kunne vise betydningen av hans liv.
Men Hari sa at bare massenes bevegelser kunne forutses.
Et enkeltindivids skjebne vil alltid være et mysterium.
Sivilisasjonens urverk…
…kulturers framgang og fall…
…bevegelser og planeter…
Dette var svarene Hari Seldon hadde funnet for lenge siden.
Tro er et mektig våpen.
Det var derfor Imperiet fryktet Hari Seldons forutsigelser så mye.
Imperier styrer våre jordiske interesser, men hva kommer etter det? Sjelen vår?
Disse rikene er underkastet tro.
Og tro er et sverd som smis i uendelighetens flammer.
Imperium. Søker du andre fornøyelser?
Du holder. Til rutinegleder på rutinemåten.
Hvilke gleder foretrekker du, Imperium?
Tilbyr du gleden ved ingenting? Er det på menyen?
Er det sant? Ingen får røre deg?
Du er modig.
Jeg har bare 24 timer til å tjene deg. Jeg vil gjøre mest mulig ut av det.
Så prøv å røre meg.
Jeg sa prøv.
Auraen frastøter kinetisk energi.
Jeg vil at du skal prøve igjen med mykere berøring.
Saktere.
Så hvordan…
…fungerer resten?
Hva?
Du trengs, Imperium.
Jeg forstår at Imperiet har et fysisk behov for intimitet.
Men den gjeldende saken er viktigere enn behovet.
Ambassadør Thanwall.
Høyt ærede Imperium, lysets…
Ut med det, ambassadør.
Proksima Opal har gått bort, Imperium.
Vi kondolerer.
Kondolerer. Inderlig.
Takk, Imperium.
Proksima Opal vil bli savnet og sørget over av sin flokk.
Og nå vil konklaven opphøye hennes etterfølger, Zephyr Gilat.
En god kandidat. Vi liker henne.
Gi dem våre kondolanser, ambassadør.
Og informer Gilat om at hun alltid er velkommen på Trantor.
Apropos etterfølger, Imperium,
det er diskusjoner.
En annen kandidat har samlet støtte.
Zephyr Halima.
Halima Ifa tilslutter seg ikke den aksepterte doktrinen,
som våre tidligere proksimaer har.
Hun forfekter å gå tilbake til Den primære oktav.
Vil hun dø? Hvem er denne kvinnen som stiller spørsmål ved vår forrang?
Unnskyld, Imperium. Jeg…
-Visste du om dette? -For et øyeblikk siden.
Når er Opals begravelse?
Om to dager, Imperium.
Ikke nevn denne samtalen. Vi kontakter deg snart.
Jeg hjalp den forrige proksimaen fram.
Jeg drar til konklaven så snart jeg kan.
-Kan du ikke holo-sende deg? -Ikke denne gangen.
Luminisme har tre billioner tilhengere. Denne striden krever personlig håndtering.
Hva er Den primære oktav?
Et kjettersk skrift. Før-keiserlig.
Det knytter sjelen direkte til individualiserte sanser.
-Hva betyr det? -Individualiserte sanser.
Tenk deg om, broder Dawn.
Om en sjel er forbundet bare til et individ,
stiller det spørsmål ved det som ikke kan individualiseres.
Alle Cleoner er perfekte genetiske kopier av den første.
Og derfor…
Har vi ingen sjel.
Så denne Halima-kvinnen sier at vi er hva?
Ikke mennesker?
Indirekte. Men…
Og hvis galaksen begynner å tro
at lederne er mindre enn, i stedet for mer enn dem selv,
kan de slutte å følge oss.
Vi er en beholder av glass…
…skapt med varsom hånd.
Hvis presset på innsiden begynner å virvle, og vi ikke er ensartede…
…kan vi sprekke.
-Hvem er du? -Salvor Hardin.
Vokter av Terminus.
Anacreonere har ikke adgang på keiserlig jord.
Hva gjør dere her?
-Samler skrot. -Det er mye våpen for skrotsamlere.
Vi leter etter skipets navigasjonsmodul.
Alle viktige komponenter ble fjernet for flere tiår siden.
Men det ville en ekte skrotsamler visst.
Dere bør dra får Imperiet hører om dette.
Folket mitt frykter ikke Imperiet.
Jeg overrasket dere,
og nå improviserer dere.
Men om dere ville drepe meg, ville dere gjort det alt.
Så hva blir det til?
Det tårnet. Ta oss med dit.
Hvorfor det?
La meg være klar, vokter.
Vi vet hvordan vi bruker alle ressurser vi finner.
Barna vi observerte tidligere,
vi har sett hvordan de sniker seg bort like før daggry
og holder seg langt borte fra resten av flokken.
Så hvis du ikke fører oss til tårnet, bruker vi et av dem.
Det er ikke så enkelt. Vi har et gjerde.
Vi vet om gjerdet.
Vi så deg reparere det tidligere.
Det gjør deg til den perfekte personen til å føre oss gjennom det.
Til tårnet, da!
Tårnet bruker DNA-gjenkjennelse.
Det vil stråle enhver som ikke er i databasen.
Jeg kan kanskje få en av dere inn. Hvis vi går gjennom sammen,
vil gjerdet avskrive den andre personen som en feil.
Så før oss alle gjennom.
Det fungerer bare én gang. Kanskje.
Det eneste jeg har dratt gjennom gjerdet, var allerede dødt.
Jeg kjenner at du spenner deg. Ikke gjør det.
Er hun ikke tilbake innen en vakttime utsletter vi byen deres.
Hent de andre. Etabler en perimeter og hold dere ute av syne.
Vil du kjøre, så holder jeg våpenet?
Fortell hva du heter.
Er vi bestevenner nå?
-Dere har risikert mye ved å komme hit. -Vi risikerte alt, vokter.
-Nei. Det var en gutt i veien! -Ikke prøv deg. Jeg har øyne.
Tårnet er den veien.
Jeg tar en snarvei. Færre vakter her.
Hva er det?
Stopp.
Historiene om Salvor Hardin? De starter som oftest her.
Vakten og spøkelset,
uforklarlig bundet sammen.
Takk.
-Hvordan kom de under radaren vår? -De fløy inn lavt. Kanskje.
Noen tegn til skipene?
De påsto at de var skrotsamlere. De var ute etter en navigasjonsmodul.
-Åpenbart tull. -Vi må kontakte Imperiet.
-Vi må ha deres autorisasjon. -Vi er en keiserlig utpost bare i navnet.
Når kontaktet de oss sist? For et tiår siden?
De vil ikke forsvare oss. Vi må gjøre det selv.
Rolig. Vold er siste redning…
…for den inkompetente. Den gamle mannens doktrine.
Det observerte jeg da jeg var yngre enn deg.
Ville Haris plan vært å vente på hjelp eller handle nå?
Hari er ikke her, mor. Vi må hjelpe oss selv.
Velkommen tilbake, bestevenn.
Du forlot samtalen da vi begynte å bli bedre kjent.
Hodepine? Kjennes som om tennene faller ut?
Hva er den greia?
Det var her da vi koloniserte Terminus.
Det viste seg ikke på våre bilder. Og sikkert ikke på deres heller.
Hvorfor påvirker det ikke deg?
La oss bare si at jeg er den siste på Terminus du vil møte.
Så…
…hva nå, vokter?
Hun hadde med en liten hær.
Og sporene deres, noen av dem var dype.
Kortere skrittlengde. Som om de bar tungt utstyr.
Som om de planlegger å slå seg til.
-Hva vil du gjøre? -Jeg vet ikke.
Jeg har fulgt instinktene, og… Kanskje det var flaks.
Instinktene ledet deg ikke bare til skipene.
De ledet deg til henne. Og du stoppet henne.
Om du var bedre i matematikk, ville du visst at gjentatt flaks er mer enn flaks.
Enten moren din innrømmer det eller ikke,
har vi fulgt din ledelse fra det øyeblikket du lærte å stå.
Det er ikke tilfeldig at folket gjorde deg til vokter.
Så led oss.
Jeg har aldri hatt gleden, Imperium. Hvordan kan jeg stå til tjeneste?
Kaptein Obrecht?
Skyggemester, Imperium. Skyggemester Obrecht.
Det ligner.
Hva er reglene for å hanskes med en problematisk tjenestegjørende?
Hvilket nivå av tjenestegjørende?
-En som arbeider i hagen. -Kan jeg spørre om hva problemet er?
Nei. Jeg vil bare ha navnet hennes.
Det kan jeg skaffe, Imperium. Og alt annet du trenger.
Det var alt for nå.
Jeg så minst et dusin anacreonere utenfor gjerdet.
Travik, ta sørlig sløyfe.
Kalin, dekk den vestlige.
Yate, jeg vil ha deg i øst, så du ser om noen kommer over åsen.
Og hva skal vi gjøre hvis vi ser noen av dem?
Ingenting.
Ikke skyt, ikke snakk med dem. Hold øye med dem og hold meg informert.
-Er det anacreonere på Terminus? -Hun kaller seg Phara.
Ingenting hun sier, henger på greip.
Om noen skjønner om noen lyver, er det deg.
Jeg vet ikke om hun lyver eller om hun bare ikke snakker sant.
Er det en forskjell?
Jeg har en plan. Men jeg trenger hjelp.
Hva er dette? Tortur?
Han er tjeneren min.
Løper ærender. Tetter støvlene mine når det trengs.
En vakttime har gått, og det vet følgesvennene mine.
-Hvorfor er dere egentlig her? -Salvor er flink til å lese folk.
Det er uhyggelig. Jeg fortalte nettopp moren hennes om det.
Hun tror deg ikke.
Du fortalte at du er sjefen min. Nå er rosen min hul.
Hva med Stiftelsestårnet?
Modulen. Det har jeg sagt. Du stiller de samme spørsmålene.
Jeg gir deg sjansen til å gi bedre svar.
Kroner.
Jeg vet at dere er ute etter noe annet.
Vi har ingen anacreonske kulturgjenstander, ingen tunge våpen…
Dette går i sirkler.
Forklar henne det.
-Gi henne det hun vil ha. -Aksenten din er ikke verst.
Du må ha blitt opplært av noen i havnebyen.
Slepende vokaler.
Jeg er handelsmann.
Jeg gjør forretninger med folket ditt iblant.
Jeg syntes jeg kjente thespinsk lukt.
Jeg vil ha navigasjonsmodulen. Det er alt.
-Enda en løgn. -Snakker du også anacreonsk?
Ikke et ord.
-Men du vet at jeg lyver? -Katter.
Det var en 50-50-sjanse.
Katter igjen. Hvem er dere?
Tjuefem prosent sjanse der.
Nå er det tilbake til kroner.
Tolv og en halv prosent. Og enda en krone. Hva gjør dere her?
Enda en krone.
Jeg ville gitt deg prosenten, men gjentatt flaks er ikke flaks.
Hvem er dere?
Vi er skrotsamlere. Modulen.
Dere er ikke skrotsamlere. Og navigasjonsmodulen er en distraksjon…
Nok av leken.
Slipp løs thespineren og la ham sette i gang.
Arrene dine…
…brannskader.
Ditt venstre øye…
…nano-glass.
Mistet du det da Imperiet bombet Anacreon?
Jeg kan tenke meg at du var fem eller seks på den tiden?
Nøytronbomber har lite nedslagsfelt men sterk ioniserende strålevirkning.
Jeg vet at omtrent 50 % av befolkningen døde innen en uke,
og 20 eller 30 til det neste året.
Sjansen er stor for at du endte som foreldreløs?
Mistet sikkert en mor og far.
Kokt levende.
Eller kanskje saktere.
Kreft.
Skjoldbruskkjertelen for moren din. Stemmen forandret seg før hun døde.
Hvem andre mistet du? En søster?
En bror.
En lillebror.
Det er en dødhet inni henne. Det er som…
Det er som en bunnløs brønn som suger alt inn.
Hun ønsker å dø.
Hun vil at alle skal dø. Jeg kjente det.
Det hun sa da hun brøt sammen, forsto du noe?
Noe, ja. Det er arkaisk anacreonsk, ikke vanlig språk.
Hun gjorde et feiltrinn. For jeg forsto noe også.
Et navn jeg husker fra holoene. Larken Keaen.
Under Anthors belte-tvisten
brakte Anacreon og Thespis gaver til keiseren.
Mitt folks var Boken av…
Og Anacreons var en bue, laget til deres største jeger.
-Larken Keaen. -Og det betyr?
Phara er ikke en skrotsamler.
Hun er stor-jegerinne av Anacreon.
All denne uroen, hvem står bak den?
Senkere. Et dekknavn.
Etter at kjøleaggregatet på nivå 77 smeltet da Stjernebroen falt.
Og 35 år etter kjemper vi fortsatt med ettervirkningene.
Imperiets virksomhet er en kaskade av konkurrerende prioriteringer.
Broder Day vil trenge din støtte mens jeg deltar i konklaven.
Det er overveldende.
For én mann.
Heldigvis er vi tre.
Dårlige nyheter kommer også tre og tre. Har du hørt siste nytt, broder?
En kommunikasjonsbøye i Arcturus-sektoren har slokket.
De slokker vel ofte?
Vi har sikkert tusenvis rundt i galaksen.
Titusener.
Men bare én som håndterer kommunikasjon i De ytre regioner.
Jeg ser at du ikke forstår betydningen.
Det er Terminus.
Det var dit broder Dusk sendte Hari Seldons tilhengere i eksil.
De ytre regioner. Konklaven. Opprør…
Ser dere et mønster danne seg?
Vis dem det.
Aner man sårbarhet, vil andre aktører snart presse på.
En formaning fra en av galaksens store religioner kommer garantert.
Eller kanskje et hjemmebrygget opprør her på Tranton.
Om fallet kan framskyndes, kan det ikke også bremses?
Se på deg, broder.
Så selvsikker på midttronen.
Jeg pleide å øve på det smilet i speilet.
-Nok. Jeg vet hvordan scenen ender. -Men har du tatt til deg lærdommen?
Luminisme. Senkeropprøret skjer nå. Seldon ga deg nærmest en handlingsliste.
-Og du ignorerte ham. -Fordi han var en sjarlatan.
Du tilbyr ikke noe nytt.
Bare en yngre drue…
…fra samme vinranke,
bestemt for den samme gamle flasken.
Dere kan ikke redde dere selv, men dere kan redde ettermælet deres.
Hari Seldon er forlengst død.
Drept av sin egen protesjé, faktisk.
Mannen ble myrdet. Men hva med bevegelsen, broder?
Martyrer har ofte lang halveringstid.
Takket være deg står vi nå overfor en genuin diplomatisk krise.
Hva skulle jeg gjort, Lewis? Latt Phara drepe meg og så gå til barna?
-Du skulle ikke avhørt henne uten meg. -Nå vet vi hvem hun er.
Vi kan forhandle med folket hennes.
Om dette sender byen i en voldssituasjon, har du oppnådd selvmord for oss alle.
Sa ikke Hari at Stiftelsen overlever første krise?
Jo, men som jeg har sagt før, er du et utskudd.
-Og det betyr? -Salvor.
Du var ikke med i beregningen.
Du har en forbindelse til Hvelvet som umulig kunne blitt forutsett.
Du er ikke bakt inn i modellen.
Jeg er ikke en del av Guds plan.
Psykohistorie kan ikke regne med individer.
-Så jeg har ødelagt Guds plan? -Det er på tide å ta et skritt tilbake.
Jeg trodde hele poenget med Stiftelsen var å forberede seg på det utenkelige.
Da jeg ba om flere forsvarsvåpen,
sa du at sannsynligheten for et angrep virket liten.
Da jeg ville ha flere øvelser, ingenting. Så her er vi nå, uforberedt.
Jeg er kanskje et utskudd, men det er ikke jeg som ødelegger planen, Lewis.
Lewis Pirenne, formann.
Hvorfor skulle det anacreonske rådet sende sin offiser med høyest grad
til en keiserlig utpost?
Er det det du later som din lille dommedagssekt er?
For jeg ser ikke Imperiet noe sted.
Jeg ser bare akademikere, arbeidere og veldig få våpen.
Dere ødela kommunikasjonsbøyen.
Ja. Vi ville operere privat, uten spionerende øyne.
Du vet vel at Imperiet vil sende noen for å undersøke?
Eller er det poenget?
Kvinnene her er mye skarpere enn mennene.
De barbariske kongerikene er forvist. Dere har ikke noe her å gjøre.
"Barbariske."
Et beleilig ord for noen som ikke er som deg.
Trantor etterlot oss her for å dø. Folket ditt og mitt.
Vi dør bare i ulik hastighet.
Stiftelsen dør ikke.
Vi gjør den oppgaven Hari Seldon ga oss.
Seldon forutså også at fallet ville begynne i utkanten av galaksen.
-Her. -Den samme vitenskapen
som reddet palasset da Stjernebroen falt, beskytter Terminus by.
Mener du energibarrieren?
Et våpen er bare så godt som mannen som bruker det.
Kalin, hva er situasjonen?
Det er ganske tettpakket her.
-Jeg tror jeg trenger hjelp. -Det vil ikke skje.
Salvor så et dusin. Sier du at vi har anacreonere overalt?
Jeg sier at jeg ser nok våpen til å drepe byen.
Imperium.
Den saken vi diskuterte?
Hun heter Azura Odili. Palassbotaniker siden hun var 13.
Faren hennes, nå avdød, var også landbruksøkolog i hagene.
Moren grunnla en skole for ikebana, nå nedlagt.
Du sa at det var et problem?
Hvordan løses problemer vanligvis i denne situasjonen?
På enhver måte som oppfyller målet. Min jobb er å eliminere problemer.
Azura Odili.
Åh-dee-lee? Åh-då-lee?
Dee, Imperium.
Du var utenfor rommene mine tidligere.
-Jeg vil vite hva du tror at du så. -Jeg så ingenting.
Nei. Jeg tror du så noe.
Jeg ser bare det Imperiet vil at jeg skal se.
Jeg kan få deg fjernet fra stasjonen din
og sendt for å skrubbe varmeavlederne på nivå 80.
Jeg kan gjøre verre ting mot deg. Mye verre.
Dette vet du.
Imperium, broder Dusk har bedt meg tilkalle deg.
Si at jeg kommer.
Fjern dette bedet.
Fra rommene mine er blomsterlukten overveldende.
-Imperium, du trenger ikke å bry… -Det er ordnet. Du kan gå.
Ulvepust hjelper mot smerten. De brun-grønne bladene med rød stripe.
De reduserer hevelsen og…
Jeg husker ikke å ha bedt om medisinske råd.
Hvilken?
De spisse bladene.
Hva er det?
Lupi spiritus.
Ulvepust, Imperium. Fra den medisinske hagen.
Den virker smertestillende og utvider blodkarene.
Er den giftig?
Nei. Ulvepust brukes i te i tillegg til i ekstrakter.
Den stimulerer blodkar, leger…
Spis det.
Hvis du ikke er død om noen timer, skal du få et kilo av dem sendt til meg.
Selvsagt, Imperium.
Laylo Fulham, kom deg hjem med en gang!
-Bryter de gjennom? -Selvfølgelig ikke.
Gå hjem, folkens. Vær så snill. Det er ikke trygt her. Gå!
Du må komme hit. Nå.
Jeg er opptatt her.
Og jeg ringer likevel.
Vi har anacreonske soldater fra øst, vest, sør
og sannsynligvis nord.
-Husker du hvordan man holder et gevær? -Løpet rettes framover?
Vi har sett anacreonere flere steder utenfor gjerdet.
-Jeg drar mot vest. -Vi drar nordover.
Jeg burde ikke dra. Lewis er på tynn is der.
Jeg skal være barnevakt.
Greit.
Er det sant? Har dere en slags anacreonsk høvding der?
Har du drukket, Muller?
Er det galaksens ende? Haris spådommer går i oppfyllelse.
Du har hørt et falskt rykte. Bare en lokal snikskytter.
De er her allerede, ikke sant?
Kan du ikke ta en pause?
Hei! Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Bare fortell hvem du er.
Sal.
Sal. Hei. Hva er i veien?
Jeg var i Det keiserlige bibliotek på Trantor.
-Hva mener du? -Jeg var der. I bokmagasinet.
Det var tretak og marmorbyster. Og det var en gutt med en kniv.
Den samme gutten som ledet meg til anacreonerne.
Det er Hvelvet. Jeg kan føle det, Hugo. Det prøver å fortelle meg noe
om anacreonerne og denne krisen. Alt.
Hør på meg. Jeg har alltid sagt at du burde stikke herfra.
Men å se deg i arbeid, der du kunne merke hva Phara følte inni seg…
…det er unikt.
Andre kan ikke det, Sal.
Jeg har full tro på deg.
Hvem av dere er mesterstatistiker Tivole?
Imperium. Måtte lyset aldri dempes.
Måtte lyset aldri dempes.
-Du fikk spørsmålet mitt. -Ja, Imperium.
Men jeg kan ikke si at vi har resultatene.
Hvor lenge er det siden Dusk ga dere oppgaven?
Tre tiår?
Hva gjør dere i deres mausoleum av kalkulus
om det ikke er å oppnå resultater?
Fremgang, da. Har dere hatt fremgang?
Vi mener at Hari Seldons prediktive modeller er kontrafaktiske.
Og hvorfor tror dere det?
På de 35 årene siden Seldon kom med sine kjetterske proklamasjoner,
har Imperiet ekspandert heller enn å krympe, med hver kritiske…
Stopp.
Seldons profetier.
Fortell meg om matematikken hans, denne "ordenstallanalysen".
Det er som spåkonekort
som Seldon valgte å tolke som varsler.
Bekreftelsen han fant i regresjonsmodellene, er ikke støttet.
Men hva med disse nylige hendelsene?
Konklaven? Luminismen?
Grunnløse spekulasjoner. Igjen, vage og uten bevis.
Hvem som helst kan forutsi en tilbakevending til det ortodokse.
Psykohistorie er et fantasiverk skapt av en gammel manns forestillinger.
Hva om det ikke var en gammel manns fantasiverk?
Hva er sannsynligheten for at det er sant? Hver profeti?
Forsvinnende liten, Imperium.
Men ikke null.
Korrekt?
Ikke null.
Hva slags idioter er dere?
Ett tusen keiserlige matematikere
kan ikke analysere én manns tall?
Så det er ingenting noen i galaksen kan gjøre?
Er det sånn? Er det det beste dere har?
Si meg det. Si meg det!
Si meg det!
I en manns livs aftenstund…
…når hans biografi er nesten komplett,
vil han desperat vite hvordan dagene hans vurderes…
…hvordan stemmen hans måler seg med koret av de som var før ham.
Betyr jeg noe? Er valgene mine selvstendige?
Eller styres skjebnen min av en usynlig hånd?
Broder Day. Kommer du for å si adjø?
Jeg ble oppsøkt av statistikerne dine.
Det er merkelig hvor selvforsterkende resultatene er.
Jeg tror det er best at du blir og tar deg av saker på Trantor.
En primær Cleon har ikke forlatt Trantor siden Det genetiske dynastis begynnelse.
Demerzel har rett.
Det er en grunn til at vi har disse reglene.
Og jeg sier at reglene våre har gjort oss selvtilfredse.
Da du satt på midttronen, som jeg gjør nå,
og diskuterte handlinger mot Anacreon og Thespis,
hva vår respons burde være, husker du hva du sa?
Det gjør jeg.
Som om det var i går.
Jeg var sju år.
Vår eldste bror hadde argumentert for nåde.
Du snudde deg mot meg og spurte: "Hva mener du, oppstigende Dawn?"
Jeg visste at du var imot nåde. Du ville bombe de barbariske kongerikene.
Men jeg var redd. Og jeg våget å si det.
Vel, jeg er ikke redd lenger.
Da du hadde ansvaret, falt Stjernebroen. Og opprør oppsto fra det arret.
Da du hadde ansvaret, ble to verdener brent
uten tanke for uskyld eller konsekvens.
Da du hadde ansvaret, fikk Hari Seldon og tilhengerne hans flykte.
Du overlot til meg et imperium som er splittet av impulsive handlinger.
Det samme vil ikke bli sagt om meg. Ikke når jeg har ansvaret.
Jeg ville reddet ettermælet vårt.
Broder…
…du hjemsøkes av spøkelset av en mann som er død forlengst.
Det blir vi alle, broder.
Du har ikke ansvaret mer.
Du skal bli på Trantor og pleie de sårene du har latt bli betente.
Gå.
Gå tilbake til palasset med broder Dusks eiendeler.
Imperiet vil ikke være preget av impulsive handlinger lenger.
Du tilkalte meg.
En kommunikasjonsbøye har slokket i De ytre regioner.
-Ta med teamet ditt og undersøk det. -Straks, Imperium.
Dorwin.
Meldinger fra Stiftelsen har blitt sporadiske.
Besøk dem.
Og minn Stiftelsen på at Imperiet ikke vil bli holdt uvitende.
-Er det… -Det ser ikke bra ut.
Hvem har ansvaret her, Lewis? Du? Eller er det vokteren med mynttriksene?
Det virker som hun har gjort ting mer kompliserte.
-La meg være klar, jegerinne Keaen… -Stor-jegerinne.
Grunnen til at vi har en krise,
er at dere tok dere inn på keiserens personlige domene.
Om Salvor hadde tatt meg med til tårnet og gitt meg det jeg ville ha,
ville vi ha dratt fra planeten alt.
Modulen fra det langsomme skipet?
Folket ditt har ikke bruk for den.
Dere er strandet på Terminus. Imperiet sørget for det.
-Lewis. -Hvorfor trenger dere den?
Folket mitt er teknologisk utarmet.
Vi er døende, formann.
Det har vi vært siden Imperiet satte atmosfæren vår i brann.
Halve befolkningen borte for en forbrytelse vi var uskyldige i.
I motsetning til dere, har vi skip.
Vi kan forlate vår giftige verden, finne et annet stjernesystem.
Om vi bare hadde redskap til å navigere i tomrommet.
Imperiet ville knust oss om vi hjalp dere.
Vi tvinger deg, formann.
For vi har ingenting å miste.
Du kan ikke spille sjakk med noen som er villig til å brenne brettet.
Er det en slags flak-kanon?
Det vil ikke penetrere gjerdet.
Dette føles ikke riktig. Phara er smartere enn som så.
De ødela kommunikasjonsbøyen og kom forberedt.
Det er en større strategi her, og jeg forstår den ikke.
Hva om jeg tar skipet mitt og skaffer hjelp?
Nei. De skyter deg ned før du kommer i bane.
Angrer du på at du ikke stakk?
Jeg har gjort mye dumt i livet. Å bli ved din side er ikke en av dem.
Tidenes beste tjener.
Hvelvet er ikke anacreonsk… eller fra rommet i det hele tatt.
-Det må være knyttet til Hari. -Hvordan vet du det?
Synet jeg hadde da det svartnet,
var fra Trantor, i Haris bibliotek, og en gutt som rettet en kniv mot meg.
Hva om det var en advarsel?
Hva om Lewis har rett?
Jeg er et utskudd, som han sier, stormer rundt, knuser ting
og ødelegger Seldons plan?
Salvor, hva om du er Seldons plan?
Ett individs skjebne vil alltid være et mysterium.
Husker du løftet mitt, vokter? Å jevne byen din med jorden?
Men massenes bevegelse,
kulturers framgang og fall, bevegelser og planeter…
Dette var svar som Hari Seldon hadde funnet for lengst.
Tiden er inne.
Og begynnelsen på slutten, akkurat som navnet skulle tilsi,
fant sted på Terminus.
Tekst: Evy Hvidsten