בפרקים הקודמים...
הלו?
כמה זמן ישנתי?
שלושים וארבע שנים ו-223 ימים.
אלה לא תמיד יהיו החיים שלכם, אבל אלה החיים שלכם עכשיו.
למוסד יש היקף ידע שחסר לנו.
אנחנו דורשים קומץ מאנשיכם.
פארא רוצה ספינת מלחמה. זה המשבר הראשון של סלדון.
איפה אבא שלך? איפה אבאס?
אימא, אני מצטערת כל כך. ניסיתי.
- מבוסס על הספרים של אייזק אסימוב -
חגורת אנת'ור. אבא נהג לספר לי סיפורים עליה.
מעניין מה הוא היה אומר עכשיו.
את מאמינה שנהגתי לעבוד על אחד הדברים האלה?
כריית פלדיום. אני זוכרת.
הגב כואב רק מלראות את כל הציוד הזה.
אני לא מאמינה שזה עדיין שם. האנשים שלך פשוט נטשו את זה?
בלי הטכנולוגיה של הקיסרות, התעשייה פשוט קרסה.
אז התחלתי לטוס במסלולים ארוכים. גלגול חיים אחר.
במילים אחרות, נטשת את אנשיך.
היה ת'ספיני אחד פחות שיילחם על השיירים.
מתקרבים לקואורדינטות.
אין כאן כלום.
תסתכלי היטב, סוהרת.
ה"אינוויקטוס"?
היהלום שבכתר של הצי של הקיסר טורליאן.
שמעת עליה?
אומרים שבזמנו, ה"אינוויקטוס" היה פלטפורמת הנשק העוצמתית ביותר
שהקיסרות בנתה אי פעם.
משמידת עולמות.
כן, היא נעלמה ללא עקבות לפני 700 שנה.
ללא שברים. ללא אותות מצוקה.
אנשים דיווחו שראו אותה בכל רחבי הגלקסיה,
היא מעולם לא הגיבה לקריאות, מעולם לא נראתה באותו המקום פעמיים.
ואת מצאת אותה כאן.
כאילו שהיא קראה לי.
ה"אינוויקטוס" היא ספינת-קפיצה.
הקיסרות רואה בטכנולוגיית קפיצה סוד ממשלתי.
הם יעדיפו להשמיד את כל השוליים החיצוניים
על פני לאפשר לך לקחת את הספינה.
איש לא יודע שהיא כאן.
לא תוכלו להיכנס אליה.
מנעל האוויר לא ייפתח בשביל אנאקראוני.
הננו-בוטים הקיסריים שלך,
מתוכנתים לזירוז החלמה ולזיהוי...
מאפשרים להיכנס לכל ספינה קיסרית.
לכן היינו זקוקים לך, קומנדר.
אתה תכניס אותנו.
גם אם זה יעבוד, את לא יודעת איפה הספינה הזאת הייתה
או מה קרה לצוות.
איך את בכלל יודעת אם בטוח להיכנס אליה?
לא בטוח.
שתי הספינות שאיבדנו כשניסינו להיכנס אליה.
מערכות ההגנה שלה עדיין פעילות.
תכין את החליפות.
הגיע הזמן.
אתה חושב שבאחד מבסיסי הכרייה יש מערכת קשר מתפקדת?
לא סביר, אבל אפשרי.
יש לי משואת אות מצוקה.
זה שתל עצבי, מקליט כל מה שאני רואה ושומע.
אם נצליח להגיע לתא שידור ב"אינוויקטוס", נוכל לשלוח איתות.
טוב, תקשיבו. זאת קפיצה של 10,000 מטר.
אתם רוצים ליפול מהר ובמינימום תנועה.
בגישה הסופית, תצטרכו להתהפך ולבלום.
תותחי המסילה של ה"אינוויקטוס"
לא מבחינים בחפצים שקוטרם פחות משני מטר.
אם נתפרש וננוע באופן מבוקר, הם לא יבחינו בנו.
אתה יודע מה אתה עושה?
כמעט אף פעם, מאהבת.
סוהרת, תצעדי קדימה.
את חייבת לנחות על הטבעת הפנימית כדי להגיע למנעל האוויר.
אם תחטיאי את הטבעת הפנימית, נאבד אותך.
אני אקפוץ בשלוש.
אחת. שתיים...
חרא.
כמעט הגעתי.
עבודה טובה, סוהרת.
סאל, החליפה שלי פגומה. זה לא טוב.
המדחפים לא מגיבים.
לא, לא.
אני לא יכול... -אני תופסת אותך.
סאל! לא, תתרחקי. -הוגו! לא, לא.
תתרחקי.
סאל. סאל... -הוגו!
לא, לא. הוגו.
תבלעי את היגון, סוהרת. אין לנו זמן לזה.
מנעל האוויר בכיוון הזה. בואו נזוז.
תסלח לי, קיסר.
אני יודעת שאתה רציונלי מכדי להתייחס למה שעשיתי כ...
תמשיכי. אני סקרן לשמוע מה את חושבת שלא עשית.
אילו לא הייתי כורעת ברך, זה היה עומד בסתירה לאמונתי.
אז כרעת ברך בפני דמגוגית.
כרעתי ברך בפני האימא. -אני מצטער, בפני מה?
אני לא מכיר את המונח הזה,
בהיותי הזוועה נטולת האימא שאני.
אתה יודע שאני לא מסכימה עם עמדתה של חאלימה.
אני מקווה שלא. את לא בדיוק חלק ממחזור גלגול הנשמות בעצמך.
אני תוהה מה חאלימה תגיד אם היא תגלה את זה.
זה לא באינטרס שלי לפרסם את טבעך האמיתי.
זאת הייתה בגידה מזעזעת, דמרזל.
זאת הייתה בגידה בפקודה שלך.
למיטב הבנתי, את לא מסוגלת להיות לא נאמנה.
מעל לכול, שבועת הנאמנות שלך לשושלת הקליאונית
מוטמעת בתכנות שלך.
וזאת בדיוק הנקודה שלי.
אילו כריעת ברך הייתה הפרה של הפרוטוקול שלי,
לא הייתי מסוגלת לעשות את זה. מבחינה פיזית.
האותות שבעזרתם אני מנחה את גפיי להתכופף היו נחסמים.
הסבר שגם מצדיק למרבה הנוחיות את פעולותייך.
הנה השאלה שלי,
רצית לכרוע ברך?
אני נאמנה לקיסר מעל לכל דבר אחר.
תסלח לי, קיסר. -דברי.
נראה שהנאום של זפיר חאלימה הותיר רושם עז.
השגריר ת'אנוול אומר שהיא הפכה למועמדת המובילה.
טוב...
אנחנו חייבים להרחיק אותה מהתחביב הזה.
אני חייב לברר מה היא רוצה ממני.
לא ציפיתי לראות אותך כאן, קליאון.
תואר הכבוד הנכון הוא "קיסר".
אני רוחש כבוד רב לאלה שמנסים את הספירלה.
פולחן קדוש ששמור למותה של פרוקסימה.
ללכת הוא להשפיל את עצמך בפני משולש האלות.
אני רואה שמישהו הדריך אותך היטב.
אמרי לי, ליידי דמרזל, הזדמן לך לצעוד בספירלה?
כן. לפני שנים רבות.
אז את יודעת כמה טרנספורמטיבי המסע יכול לשנות...
ואיך הגוף יסבול.
האיש הזה התעוור מהשמש.
רבים אחרים מתו בניסיון להגיע לרחם של האימא.
כל המיתות היו אציליות, אני בטוח.
זפיר חאלימה, הקיסר קיווה לדבר איתך בכנות.
אני יכול להעריך מהלך אגרסיבי מוקדם.
ואת הצלחת לגרום לי לבוא לכאן בעצמי.
אז אני משבח אותך. אני כאן, ואני מאזין.
אני לא בטוחה מה אתה מצפה שאומר.
מה הבקשה שלך?
שים קץ לשושלת הגנטית.
אם את רק שוקלת הצעות, תשקלי את ההצעה הבאה.
נוסף על מערכת התפלת המים,
נבנה גם תחנת הגנה לוויינית
שתגן על בני עמך.
ביטחון ומים נקיים.
אנחנו לא מבינים זה את זה, קליאון.
הבקשה שלי היא לא טקטיקה.
אני מטיפה רק למה שאני מאמינה בו.
ואני מאמינה שהשושלת הגנטית תביא לחורבן של כולנו.
לומיניסטים יכולים לחזות את העתיד עכשיו?
אני לא מתיימרת לחזות את העתיד.
יש לי רק תחושה עמוק בתוך נשמתי של מה נכון ומה שגוי.
שגוי?
את לא מסוגלת בכלל לקלוט מה השושלת המשפחתית שלי השיגה.
האחים שלי ואני... -אחים? אתם לא אחים.
אתם ההדהודים של אגו של אדם מת,
עיוורים מטבעכם לכל מה שחסר לכם.
היצור חסר הנשמה לא מסוגל לזהות את עצמו.
אני סבורה שלד"ר סלדון המנוח הייתה הבחנה דומה?
אם זה באמת מה שאת מאמינה בו, אני מצטער.
את תבלי את חייך בצעקות לתוך הריק.
הסיבה היחידה לכך שבאת לכאן
היא מפני שאתה יודע שאנשים מקשיבים לי.
אני בטוחה שבמהלך ההכנות לביקור,
דיווחו לך על מספר החסידים העצום שיש ללומניזם,
כולם מחויבים לפעול בשירות האור של האמת.
תזכיר לי, כמה אנשים נדרשו כדי למוטט את גשר הכוכב שלכם?
את מאיימת עליי?
אני רק מנסה להשיב על שאלתך, לנסח ברהיטות את בקשתי.
אני לא מופתעת שזה הותיר אותך מבולבל.
זה קשור למשהו גדול בהרבה ממך.
אבל אני בטוחה שהיועצת שלך תעזור לך להבין.
כעת, אם תסלח לי, יש לי נשמות שזקוקות לטיפול.
לואיס, תעצור. תעצור, לואיס. -מה, סאלבור?
אתה וג׳סינטה קרובים מדי. שני מטרים!
מצטער.
תפסו מחסה!
אם אפתח את הדלתות, התותחים יפסיקו לירות.
קומנדר!
עכשיו!
קדימה.
לא!
הוא שירת את תכליתו.
לא את, סוהרת. את מסוכנת מדי כשאינך אזוקה.
תושיטי את ידייך.
כעת, זוזי.
תמשיכו להתקדם.
האטמוספרה קפואה.
יש כנראה פרצה בגוף הספינה.
המערכות הסביבתיות מכובות כנראה. צריך למצוא פאנל ויסות.
פאנל הוויסות. כאן.
טוב. המערכת מיושנת.
אני אצטרך להזין את הפקודות בקוד ידני.
אטמתי את הפרצה, אז בטוח להחזיר את האטמוספרה.
תעשי את זה.
ייתכן שיהיה כאן סוער בזמן שהאטמוספרה תווסת את עצמה.
וכעת לכוח הכבידה. זהירות.
האורות האלה, מה זה היה? נחשול מתח?
אני לא יודע.
תעדכני את נוהלי האבטחה.
תשביתי את מערכות ההגנה הפנימיות.
האבטחה היא מערכת שונה. היא תהיה קרובה יותר לגשר.
אז נלך לשם עכשיו.
שש עשרה שניות.
היי, האורות הבהבו באופן עקבי בכל 18 שניות,
ועכשיו זה ירד ל-16.
בסדר. אז מה זה אומר?
כמו ספירה לאחור? -ספירה לאחור לקראת מה?
הקפיצה הבאה.
לפני שבועיים אנשיי יצאו לגיחת איסוף גרוטאות.
הם ראו את ה"אינוויקטוס" יוצאת מקפיצה.
אנחנו חושבים שהמנועים שלה עובדים בכוחות עצמם,
קובעים פרקי זמן אקראיים בין קפיצות.
ידענו שאם ברצוננו להשתלט על הספינה,
עלינו לעלות עליה לפני שתקפוץ שוב.
תקפוץ לאן?
אין להם מושג. ככה התחילה האגדה.
לכן ה"אינוויקטוס" הפכה לספינת רפאים.
הצוות איבד כנראה שליטה,
והספינה התחילה לקפוץ מנקודת ציון אקראית אחת לאחרת.
הם ננטשו בחלל העמוק האפל במקום כלשהו,
מחוץ לטווח קשר...
אולי בכלל מחוץ לגלקסיה.
המזון שלהם אזל, הם תקפו זה את זה.
כמה זמן נותר עד שהספירה לאחור תגיע לאפס?
בקצב הזה...
ארבע שעות.
בסדר.
אז יש לנו ארבע שעות להשתלט עליה או שהיא תקפוץ שוב.
את מבינה את הדחיפות עכשיו.
אם ניכשל ויהיה לנו מזל,
נגיע ללבה של שמש
או שנבהה בלועו של חור שחור.
אם לא יהיה לנו מזל, נסבול ממוות ממושך בהרבה.
מה רגשותייך כלפי חאלימה עכשיו?
זה היה פזיז.
אין לי כל ספק, זה היה איום.
הארי סלדון הארור חזה את זה.
"עידוד מאחת הדתות הגדולות בגלקסיה."
באשר לאיום של חאלימה, אני אשפר את אמצעי הביטחון בארמון.
אפשר להרכיב צוות תקשורת כדי לעצור את המסר של חאלימה,
מסנני מידע שיופעלו ע"י צירופים מסוימים. "שושלת גנטית".
לא.
אני מסרב לשחק הגנה עם האישה הזו.
אם היא רוצה לעורר משהו גדול ממני, אני אנהג כמוה.
אני אוכיח שהן היא והן סלדון טועים.
לפי דבריה של זפיר חאלימה, אני חסר נשמה,
ולפיכך לא מסוגל להתפתח.
אני חולק עליה.
אבל כפי שהיא אמרה, יצור חסר נשמה לא יכול לזהות את עצמו,
ולכן עליי לפנות לאלה עם נקודת מבט רחבה בהרבה,
רחבה אף יותר מזאת של הזפיריות.
אני חייב לפנות למשולש האלות בעצמן.
אני אלך בספירלה הגדולה.
ואתן לאימא, לבתולה ולזקנה החכמה להחליט מה אמת,
מי צודק...
ומי טועה.
איך זה עובד?
אני אראה לך.
הבאתי לך משהו.
דבקים לתיקון-צבע.
כדי שתוכל לראות אדום וירוק.
תודה.
אבל אני לא יכול. זה ימשוך תשומת לב.
האחרים, האח דאסק, האח דיי,
אסור להם לדעת.
אולי תוכל להרכיב אותם כשהם לא מסתכלים.
הם תמיד מסתכלים.
ואם הם יתחילו לחקור, הכול יתגלה.
כן, קיסר.
אנא, אזורה...
תקראי לי קליאון.
זה לא רק עיוורון הצבעים.
אגודליי נסגרים ימין מעל שמאל.
האגודלים של אחיי נסגרים שמאל על ימין.
הם אוהבים כרוב.
אני מוצא שזה מריר כל כך שאני בקושי מסוגל לעכל את זה.
אני נועל נעליים בסדר שונה.
אני מצביע על דברים בכיפוף שונה באצבע.
אני אוכל עמילן לפני בשר במקום בסדר ההפוך.
אם הם יבחינו בדבקים, הם עלולים להבחין בכול.
זה באמת יהיה נורא כל כך?
אני אראה לך.
זה הראשון.
הפרינסיפיום.
הקליאון שממנו כולנו נוצרנו.
יש עוד.
הם בחיים?
במובן מסוים.
הם סופגים מידע,
כדי להיות מעודכנים בנעשה בחיינו
למקרה שאי פעם יידרשו.
יידרשו? בשביל מה?
אם קליאון נפצע או נהרג, אלה המחליפים שלו.
כל רגע בחיי הוא מבחן.
ואם אי פעם אכשל, אם הם יגלו עד כמה אני שונה,
זה יהיה היום האחרון שלי.
והראשון שלו.
אבל הם לא יכולים. אתה קיסר.
לא יותר ממנו.
התפקיד שלי, סיבת הקיום שלי היא להיות עותק מושלם.
ואם אני לא יכול לעשות את זה, אז...
הקיסרות חייבת להיות מוגנת מפני טעויות.
כמוני.
אז אני לא יכול לקבל את מתנתך, אזורה.
אסור להם לדעת שאני מתקן את ראייתי.
אני חייב להשתלב, ולא אמות.
או שתברח. תעזוב.
לא יהיה אכפת להם. הם פשוט יעירו את המחליף.
הם לא יאפשרו לקיסר סורר לעזוב. הם יהרגו אותי.
אז נדאג לכך שלא יוכלו למצוא אותך.
יש לי את הפרצוף הכי מוכר בגלקסיה.
לא אם נשנה אותו.
יש ביו-האקרים מתחת לפני האדמה.
הם יכולים לעשות את זה בחיתוך אחד.
הם עדיין יאתרו אותי בעזרת הננו-בוטים שלי.
ישנם אנשים שיכולים לסנן אותם החוצה.
אתה חושב שאתה הראשון שרוצה להיפטר מהם?
הראית לי את המקום הזה מסיבה מסוימת.
מאותה הסיבה שקפצת מהמרפסת שלך.
אתה לא יכול לחיות כך.
חיית כל רגע מחייך כשאנשים משגיחים עליך.
הצלקת שונה. אתה יכול ללכת לאיבוד בתוכה.
עבור הקיסרות, הצלקת מסמלת כישלון.
אבל עבור שאר הטראנטור, היא מסמלת הזדמנות.
לראשונה זה מאות שנים אנחנו מביטים למעלה ורואים עננים אמיתיים, כוכבים אמיתיים,
לא הדמיה שנוצרת על ידי שרתים ונועדה להשאיר אותנו שאננים.
המאבטחים ייתנו לי לעבור עם זה?
זה מוסווה.
זה לא דומה כלל לארמון שלך.
זה צפוף, זה כאוטי.
אבל זה חי.
וזה מחכה לך.
בוא איתי.
פספסת את פעמון ארוחת הערב.
מצטער. -דייקנות. שגרה. כבוד.
אלה אולי תכונות שאדם רגיל צריך להתאמן עליהן,
אבל הן מולדות אצל קליאון.
לפחות, הן אמורות להיות.
כמובן.
למדתי על טראנטור. על שאר הכוכב.
אנחנו טראנטור.
דבר מחוץ לחומות הארמון הזה אינו רלוונטי.
הארי?
מחשב, במה אני מסתכלת?
פרוטוקול תודעת הקוואנטום של הארי סלדון.
זאת הקרנה מסוג כלשהו.
מחשב, זהי את הבעיה בפרוטוקול של הארי סלדון.
קישור עצבי לא הושלם.
תעזרי לי.
מחשב, מה היה המקור של הקישור?
התחיל עם פרוטוקול ההגעה של רייץ' פוס.
את יכולה לאתחל את זה?
נדרשת הרשאה.
הארי, אתה שומע אותי? -תעזרי לי.
טוב. תקשיב לי. תתמקד בקול שלי. זו גאל.
גאל!
הפכת את התודעה שלך לדיגיטלית, אבל משהו השתבש.
אתה סובל מתקלה, לכוד בלולאה של העבר.
תתמקד בקול שלי.
זה ההווה. זה עכשיו.
זהו זה, הארי. תעקוב אחרי הקול שלי.
זה העבר. זה עכשיו.
מה עוללת לעצמך, הארי?
השתלתי יחידת מידע במוח לפני שעזבנו את טראנטור...
מסונכרנת לפורט שהוסתר בסכין של רייץ'.
זה הקליט את כל מחשבותיי, זיכרונותיי, את הכול, עד לרגע שבו אני...
משהו השתבש כנראה.
איפה אני?
בספינה בשם "העורב", בדרך להליקון,
כוכב הבית שלך, הארי.
הליקון. כן.
כמה זמן?
שלושים וארבע שנים.
את לא אמורה להיות כאן.
איפה רייץ'?
הוא שלח אותי במקומו.
הוא לא היה עושה את זה. את אמורה להנהיג את המוסד הראשון.
הוא ידע את זה.
הם יתמודדו עם המשבר הראשון שלהם בקרוב. מי מנהיג אותם?
לואיס פירן, אני משערת.
הוא ינהיג אותם במהלך שלב ההתיישבות,
אבל אחר כך הם יזדקקו למישהו אחר, את.
רייץ' ידע את זה. איפה רייץ'?
קשה להסביר.
אתה מת, הארי.
אתה יודע את זה, נכון?
רייץ' רצח אותך.
הם חושבים שעזרתי לו.
מה? למה?
הלכתי לתא שלך. הפרעתי לו באמצע.
ראיתי אותו רוכן מעליך עם הסכין נעוץ בחזה שלך.
הוא השליך אותי לתוך תא מילוט ונשאר מאחור.
מה קרה לו?
הוציאו אותו להורג.
רייץ' מת?
למה, הארי?
הארי? למה הוא עשה את זה?
הארי?
הארי!
הזמן שלנו אוזל. אנחנו צריכים לפעול. עכשיו.
נשתלט על כלי הנשק שלהם, נאזן את מאזן הכוחות.
אני לא לוחם. איש מאיתנו לא לוחם.
רוב האנשים לא לוחמים, עד שלא מותירים להם ברירה.
תעצור!
מחסום אנרגיה.
זאת בטח טכנולוגיה שקודמת לגדר שלנו בטרמינוס.
אני המומחית היחידה כאן שיכולה לבטל את זה בבטחה.
אבל תצטרכי להסיר את האזיקים.
תעשי את זה, סוהרת.
או שכולנו נמות לחינם.
זהו זה. כולנו מופיעים במערכת.
חמש עשרה שניות.
האזיקים חוזרים. תושיטי ידיים.
מה זה?
הספינות הישנות יותר השתמשו במכלי קירור עבור מנועי הקפיצה. תיזהרו.
תפסיקי למשוך זמן.
תמשיך להתקדם.
לואיס!
לא! לא!
לא, פארא.
אנחנו עדיין זקוקים לה.
ייתכן שיהיו מחסומים נוספים, פרוטוקולים של אבטחה שצריך לבטל.
רוואן, אנא.
אנחנו מאבדים את כל המומחים, והזמן הולך ואוזל.
אתם רוצים לחיות ולהוציא לפועל את ההתקפה נגד הקיסרות?
לא תצליחו אם תישארו בספינה הזאת.
אני לא אעזוב את ה"אינוויקטוס".
וגם את לא...
את תעזרי לנו לכוון מחדש את הספינה לפני שהיא תקפוץ שוב.
ואז נטיס אותה היישר לתוך הלב הפועם של טראנטור.
לקיסר לא יהיה סיכוי לברוח,
בדיוק כפי שלא היה לבני עמי.
מטראנטור כולו לא יישאר דבר זולת ערמה של אפר רעיל,
וכל הרשע שלו יושתק לנצח מתחתיה.
אנחנו נעביר להם את הצדק הזה, סוהרת.
אנחנו נמות כדי להפיל את הקיסרות על ברכיה.
רמת חמצן בשני אחוזים.
הארי?
הספינה מושבתת בלעדיך.
הטמפרטורות צנחו.
לא חושבת שאצליח לנשום עוד זמן רב.
אשר בבקשה הפעלה מחדש של מערכות תומכות חיים.
הארי?
אשר בבקשה הפעלה מחדש... -הארי, בבקשה.
של מערכות תומכות חיים. -הארי, בבקשה.
בבקשה. בבקשה.
הרשאה הושלמה.
אני חייב לך הסבר, גאל.
אני מבין את זה עכשיו.
למה רייץ' עשה את זה?
אני לא מבינה. למה הוא הרג אותך?
מותי היה מרכיב חיוני להצלחה של התוכנית.
אני לא מבינה.
המוסד זקוק ליותר מאדם שיספק לו השראה.
הוא זקוק למיתוס שיחזיק מעמד מאות שנים.
וזה הצליח.
את זוכרת מה היו תחזיות התמותה שלנו לטרמינוס?
34.2 אחוזים.
השיעור האמיתי היה כמחצית מזה.
מותי דרבן את המוסד.
המוסד הוא לא דת, הארי.
ואתה לא אל.
לא. אלים בלתי חדירים לסכינים.
אבל אפשר להרוג אותם. פשוט מפסיקים להאמין בהם.
אני לא קונה את זה. כלומר, אתה אגואיסט,
אבל אני לא רואה אותך מקריב את חייך כדי להפוך לזה.
למה לא לחכות עד ש... -אני סובל מתסמונת לתה.
סבלתי מתסמונת לתה.
ירשתי את זה מאבי.
ברגע שהתסמינים מופיעים, ההידרדרות הקוגנטיבית מהירה.
תחשבי על זה.
אנחנו מגיעים לטרמינוס, מתמודדים עם רעב ועם איתני הטבע,
אבל אני כבר לא האיש שיביא ישועה,
אלא מטורלל שגרר את כולם לסלע קר.
אבל אמרת לי שחלומך הוא לראות את טראנטור.
אמרת שאתה רוצה להקים את המוסד יחד.
כן.
אמרתי את זה בקול רם ותכופות, הלוא כן?
תכופות כל כך שהתחלתי לשעמם את עצמי.
זאת הייתה הצגה.
תכננתי את הנרטיב.
זאת דרך יפה לומר ששיקרת.
מתקרבים לדיסקת שברים.
הליקון. בית.
שדה השברים מקיף...
את הכוכב האפל של הליקון.
הוא הסתיר את כוכב הבית שלך כל השנים.
אני יודעת איפה אנחנו, הארי. אני רק מתקשה להבין למה.
רייץ' ידע על כך? על מותך? על הספינה הזאת?
רייץ' ידע הכול.
אני הייתי אמור להתאבד. הוא היה אמור להישאר מאחור ולהסביר למה...
ואז, כעבור כשבוע, להיעלם ולפגוש אותי כאן.
הוא אהב אותך. זה לא היה שקר.
היית צריך להזהיר אותי.
היית מקשיבה?
נמאס לי כל כך מזה.
שאתה מחליט מה אני צריכה לדעת ומתי אני צריכה לדעת.
מה שינה את התוכנית שלך?
את באמת צריכה שאענה על זה? -תגיד לי.
הוא לא היה עוזב אותך לעולם.
אז אילצת את רייץ' להרוג אותך.
בדרך הזאת הוא היה חייב לעזוב אותי.
ניצלת אותו. -זה לא הוגן.
ניצלת את שנינו.
רייץ' תמיד היה אמור להיות כאן.
לא את. רייץ'.
את היית אמורה להישאר בטרמינוס, להנהיג את טרמינוס.
בדיוק! מעולם לא הייתה גרסה של התוכנית שלך
שבה רייץ' ואני היינו בטווח של שנות אור זה מזה.
לא היה אכפת לך מהרצונות שלנו, כל עוד התוכנית שלך בטוחה!
את חכמה מכדי לשחק את הקורבן, גאל.
קיבלת בברכה את החלק שלך בזה ברגע שפתרת את האברקסס.
אני מה?
יכולת להגיש את התשובה באנונימיות.
בחרת בהכרה.
איש לא הכריח אותך לבוא לטראנטור.
באתי כי הוליכו אותי שולל.
באת כשאת מודעת היטב לתשומת הלב שזה ימשוך
ולכך שאת מסכנת את משפחתך.
עשית בחירה, גאל.
רצית חיים שונים מהחיים שתוכננו עבורך.
כשעמדנו מול הקיסר,
עשית בחירה לשקר לו.
"אם תהרוג אותי, הנפילה תואץ." זה לא מה שאמרת לו?
בסדר. שנינו צבועים.
אילו רק היה מדובר בנתיב שהפסיכוהיסטוריה התוותה,
היית מניח לקליאון להרוג אותך באולם הכס.
החסידים שלך היו יוצאים לגלות,
והכול היה מסתדר בהתאם לתוכנית.
זה נכון.
אז למה לא הנחת לו?
רציתי לחיות.
גם רייץ' רצה לחיות.
עכשיו אני כאן במקום בטרמינוס, ורייץ' מת.
וזה באשמתך. לא באשמתי. -באמת?
שלא תעז להפיל את זה עליי.
לא היית אמורה להיות קרובה לתא שלי בליל מותי.
היית אמורה לשחות.
מדי לילה בלילה, 40 בריכות, סופרת מספרים ראשוניים כמו שעון.
שמעתי מספיק ממך.
אהבתי אותך יותר כשגססת.
באת לתא שלי. למה? -דאגתי לרייץ'.
אז למה לא הלכת לתא שלו? -הלכתי. הוא לא היה שם.
ומה קרה אחר כך? -אני לא יודעת. אני...
מחשב, תחמקי משדה השברים.
נדרשת הרשאה.
משהו ינקב את גוף הספינה.
הארי, אם אתה במחשב המרכזי, אתה יכול לסובב אותנו.
המגנים חזקים.
פרצות זעירות ייאטמו אוטומטית.
תסובב אותנו. זה יותר מדי.
למה שברת את השגרה שלך? -אני לא...
למה יצאת מהבריכה?
אני יודעת מה אתה מנסה לעשות.
דאגת לרייץ'. הלכת לתא שלו.
הוא לא היה שם. מה קרה אחר כך?
86,981,803
יכולתי לחוש בזה באוויר.
86,981,821
תחושה של אבדון.
אני... הייתה לי תחושה.
86,981,827
איזו מין תחושה? זיכרון? חיזיון? מה?
כורח?
כאילו שהגוף שלי ידע משהו לפניי.
הארי, השמים.
כמו לדעת שגשר הכוכב ייפול.
כמו לדעת מתי הם יבואו לעצור אותי.
איך את ערה?
אמרת משהו?
לא. אבל התכוונתי לשאול...
מישהו ידבר לפני שהוא מדבר.
העילוי מדברת.
86,981,000...
כולנו שונים, גברת דורניק.
ואם את לא יודעת מה זה, אני ממליץ לך לגלות
לפני שמישהו אחר יגלה וישתמש בזה נגדך.
86,981,827.
טרמינוס.
אתם שולחים אותנו לגלות.
אמרת משהו?
העילוי מדברת.
אתם שולחים אותנו לגלות.
אני מצטער.
איך את ערה?
אמרת משהו?
אני מצטער. -אתם שולחים אותנו לגלות.
איך את ערה? -אני מצטער.
אמרת משהו?
לכן באתי לתא שלך. זה מה שלא יכולת לחזות.
ידעתי מה יקרה לפני שזה קרה.
לא בעזרת מתמטיקה, לא בעזרת חישובים...
אני חושבת שאני יכולה לחוש את העתיד.
תרגום: גיא רקוביצקי