Az előző részek tartalmából…
Phara hadihajót akar.
Az Invictus?
Sal, elromlott az űrruhám. A rakétája nem reagál.
Hugo!
Segítesz, hogy átirányítsuk a hajót.
Utána a Trantor kellős közepébe repülünk vele.
Egy halott ember egójának utózöngéi vagytok.
Halima zefír lélektelennek tart engem.
Magához a Három Istennőhöz fordulok.
Végigjárom a nagy spirált.
Elkészülhet a kirakós…
a hiányzó darab nélkül is.
Raychnek kellett volna idekerülnie. Nem magának.
Annyira elegem van ebből az egészből!
Azt hiszem, megérzem a jövőt.
ISAAC ASIMOV REGÉNYEI ALAPJÁN
Alapítvány
ANAKREÓN
Ilex!
Nem maradtak utánuk gyerekek.
Csak harcosok.
Sebzett testemet addig hajszoltam, amíg kineveztek harci fővadásszá.
Háromszor túléltem a várható életkoromat.
Az erdei istenek addig nem hagynak meghalni, amíg bosszút nem állok.
És amikor készen álltam…
még egy ajándékot küldtek.
Az Invictust?
Úgy bukkant fel az égen, akár egy ima.
És akkor tudtam,
hogy az istenek nemcsak hogy jóváhagyják a Birodalom elpusztítását,
hanem ők intézték.
Láttad, mi lett a népeddel.
Néhányuk bűnéért cserébe a Birodalom a fél világodat elpusztította.
Ha lecsapsz a Trantorra, azt az egész Külvég megsínyli.
Te egyszerűen nem érted a bosszút, igaz?
Engem nem érdekel az emberiség.
Ez a hajó fog beszélni helyettem.
Segítesz, hogy végignavigáljam a következő ugrást.
És ha nem,
akkor a vadászaim megölnek
minden férfit, nőt és gyereket a Terminuson,
anyáddal az élen.
Apádat már feláldoztad.
Nem fogod őt is odadobni.
Ez szimpla egyezség, őrző.
Elpusztítod a Trantort…
és akkor talán, de csak talán
a drága Alapítványod megússza, ami mindezek után jön.
Hát nem érdekes, mire nem képes valaki egy kis haladékért?
Mióta képes erre?
Amióta csak az eszemet tudom.
Legtöbbször csak egy megérzés.
Mint most is, de…
máskor álomként jön elő.
Azelőtt egy hullámról álmodtam.
Akkora volt…
hogy a lélegzetemet visszatartva kellett hagynom, hogy magával sodorjon.
Tudtam, hogy elpusztítja az otthonomat,
a családomat, a világomat.
Az az álom mindvégig velem maradt, Hari.
Kísértett.
Tudnom kellett, hogy a valóságban nem fog bekövetkezni,
ezért matematikát tanultam önállóan.
Kiszámoltam az összes lehetőséget és fizikai erőt, ami eszembe jutott,
elkeseredetten kerestem a megoldást.
De nem találtam.
Az álom miatt fordult a számoláshoz,
ami azt igazolja, hogy nem álom volt, hanem figyelmeztetés.
Nem lepne meg, ha kiderülne,
hogy valamiféle intuitív feldolgozási képessége van,
amivel a számítások előtt jár.
Az magyarázná az Abraxast.
Azért tudtam megoldani, mert agyondolgoztam magam.
Igen, azt mondom, hogy maga kivételes.
Egyre melegebb van.
A súrlódástól, ahogy belépünk a törmelékmezőbe.
A hajó hűtői elvezetik a meleget.
Hőleadó rendszer indítása. Stabilizálás.
Miért megy a Helikonra, Hari?
Mit terveztek Raychcsel?
Már elmondtam.
Nem. Nem cáfolta a feltételezésemet.
Mert igaza volt.
Továbbra is titkolózni fog előttem?
Talán kezdettől fogva ezt kellett volna tennem.
Ez meg mit jelentsen?
Ha nem vigyázunk,
a sejtései az egész pszichohistóriát eltéríthetik.
Nézze meg, mi történt Raychcsel!
Maga itt van, ő nincs.
Nem így akartam. Visszaszívom.
Azt próbálom elmondani,
hogy az emberiség fennmaradása azon múlik, eljutunk-e a Helikonra.
Azt hittem, a fennmaradásunk az Alapítványon múlik.
Bizonyos mértékig igen.
De csak akkor, ha egy testvérszervezet is létrejön.
Vagyis egy Második Alapítvány.
Itt Csillagvégen. A Helikonon.
KOMMUNIKÁCIÓS ÁTJÁTSZÓ
Itt Hugo Crast…
Itt Cian un Edan,
egykori thespisi polgár.
Vészjelzést küldök a Thespisi Köztársaságnak.
Anakreóni aktivitás az 59-es előőrsnél.
Veszi valaki az adást?
A spirál a test tűrőképességének határait feszegeti.
Százhetven kilométeres gyaloglás étel, víz és pihenő nélkül.
Optimális életjelek.
És a szervetlen eszközeidet se viheted.
A védőaurát…
és a birodalmi nanobotokat.
Életedben először sérülésnek leszel kitéve.
- Kimerültségnek… - Értem.
Ha egy zarándok megtántorodik,
segíthet neki az úton valaki más.
Már hogyha csak fél térdre esett.
Aki két térdre esik, az feladta.
A zarándoknak erőt kell gyűjtenie, hogy lemásszon az útról,
vagy el kell fogadnia a halált.
A zarándokoknak csak kevesebb mint a fele ér el a spirál közepébe.
Ott belépnek egy szent barlangba, az Anya méhébe.
Odabent van víz.
Az azt körülvevő só egyedi ionos töltése
egyedülálló reakciót vált ki abból, aki megérinti.
Miután megmerítkeztél a vízben, és ha az Anya kegyes,
akkor látomással jutalmaz.
Ha sikerrel jársz, és visszatérsz,
a zefírek értelmezik a látomásodat.
A többi zarándok mit látott?
Minden látomás egyedi és személyre szóló.
Meglep, hogy nem csak az ételről hallucinálnak.
Nanobot-eltávolítás kész.
Ezzel a lépéssel nagy veszélybe sodrod magad, császár.
Az előre nem látott fizikai kockázat mellett.
Ha…
ha nem jutsz el a végéig,
az csak a kritikusaidat tüzeli majd.
Eljutok a végéig.
Kérem a sókarkötődet!
Ezt magammal viszem.
Olyan lesz, mintha mellettem lennél.
Ahogy mindig is voltál.
Higgy! Ne kapkodj!
A középső gyűrűk csalókák.
Elhitetik velünk, hogy előbbre járunk.
Mindig tartalékold az energiádat!
Te már megcsináltad?
Nem, nem. De beszéltem olyanokkal, akik igen.
Van egyéb hasznos tanácsod is?
Nem lehet megkönnyíteni.
De épp ez benne a lényeg.
Oszd be az erődet!
Egyik láb a másik elé.
A Három Istennő mutatja az utat.
Azok az emberek a látomásaikról is beszéltek?
Egyikük elmondta,
hogy a víz körül a szeme előtt kezdett keringeni és mozogni a só.
A továbbiakról nem beszélt,
de azt mondta, még nem látott annál csodálatosabbat.
- Honnan jöttél? - A Baltarosról. Hát te?
- A Nishayáról. - A gyártóbolygó.
Mi készítjük azt, ami a Trantornak túl mérgező lenne.
Különleges kelméket.
Kerámiabevonatokat, amiket a császár kedvel.
A Nishaya tökéletes,
mert a légkört sűrű fehér köd alkotja,
és a légszennyezés eloszlik benne.
Az a köd.
Anyám azt mondogatta,
hogy mire először alaposan megnézhette apám arcát,
addigra volt három gyerekük.
Az egyik gyárban dolgoztál?
Nem. Rakodó voltam.
Ládákat pakoltam a hiperhajókra.
Lenyűgöző szerkezetek, igaz?
Az biztos.
Persze addig nem ültem olyanon, amíg ide nem jöttem.
Az utazásra ráment a megtakarításom.
A Baltarosról biztos te is azzal jöttél.
Igen.
Nekem is az első volt.
Régen irigyeltem azokat, akik folyton utaznak.
A galaxis egyik végéből a másikba ugrálnak.
De ez… ez az egyetlen út, amit valaha meg kellett tennem.
Remélem, te is így érzel.
Egy Második Alapítvány?
A Terminust birodalmi charta alapította,
és részben azért jött létre, hogy felfogja a támadásokat.
De a Második Alapítványt és a helyét titokban kell tartani,
még az Első Alapítvány előtt is.
Miért? Mi a célja?
Ha nem hajlandó megbízni bennem, akkor nem megyek a Helikonra.
Ne legyen nevetséges, Gaal!
A Helikonon vannak források. Szövetségesek.
Már ismerjük a képességeit, így tanulmányozhatnánk.
Előnyünkre fordíthatnánk.
Többé nem fog kihasználni.
Ki akarok szállni. Most.
Vagy elmondja, vagy úgy megyek el, ahogy jöttem.
Hová menne?
Évtizedekbe telik, mire a Terminusra ér.
A Trantorra? A Birodalom száműzi.
Vannak más világok is. Anyám megtanította a nevüket.
Azt mondta, fontosak a megérzéseim.
Nos, azok ezt súgják.
Nyissa ki a rohadt ajtót!
- Nem gondolkodik tisztán. - Ne mondja meg, mit gondolok!
Nyissa ki!
Kinyitni!
Nyissa ki az ajtót!
Még ne add fel, fiam! Már közel járunk.
Ez az!
Harminc… nem, 29 perc van a következő ugrásig.
Phara terve…
Még ha sikerrel jártok is,
a Birodalom lemészárolja, ami a népedből maradt.
És ezúttal nem fog félmunkát végezni.
Mindenkivel végeznek.
És az azt követő felfordulásban…
majd elfelejtik őket.
Tudom, hogy Phara úgy tekint magára, mint aki kinyúl Anakreón sírjából…
de az Anakreónon ma is születnek gyerekek.
Neked is van gyereked, igaz?
Egy kislány.
- Annak érzem. - Hogy csinálod?
Phara nem mondta? Olvasok másokban.
Benne csak sötétséget láttam.
De benned kétséget látok.
Az Anakreónnak még van jövője.
Nem jobb úgy megfizetni a halottakért?
- Fedezékbe! - Jacenta?
Ez a rohadt hajó!
Rowan!
Lázadás tört ki.
A tisztek a híd őrzésére állították be a fegyvert.
Te.
Tüzelésre bírod, én pedig kiiktatom.
És ha elhibázod?
Akkor meghalsz.
Fogy az idő, őrző.
- Vakszerencse. - Te szerencsés vagy, én értek hozzá.
Még egy gát.
Tudod a menetet.
- Földre! - Lewis!
Gyerünk!
Hamarosan átjutnak az ajtókon.
Írd felül az ajtót!
Kifutunk az időből!
A kapitány végzett magával.
„Exo.”
Mint elsőtiszt?
Valamelyik embere árulta volna el?
Azt is jelenti, hogy „kívülről”.
A galaxison kívülről?
Lehet, hogy találtak valamit odakint?
Egyszemélyes munkapodok.
Az egyik a navigációt kezeli.
Ha megtaláljuk, átirányíthatjuk a következő ugrást.
Fegyverek?
Ez nem fegyver.
Sugárhajtású.
Túl messzire ugrottak, és nem volt utánpótlás.
Egyre messzebb és messzebb kerültek.
Figyelem! A térugrásig még 20 perc.
Tranzitprotokoll indítása.
Már értem.
Mi? Mik a fények? Tranzitprotokollok?
A hajón nincsenek űrjárók.
A legénység tagjainak az ugrás előtt el kellett kábítaniuk magukat.
A fényekből tudták, mikorra kell elérniük a hiperállásokat.
Kifutunk az időből.
Ott lesz.
Ez az. A navigációs állás.
A Birodalom űrjárói előtt
a régi hajók nagy teljesítményű eszközökkel navigáltak ugrás közben.
A térhajtás tudomány és megérzés egyben.
Mintha kívánnánk valamit.
Ilyen kognitív lépést csak egy élő agy hajthat végre.
A különbség az,
hogy az űrjárókat arra gyártották, hogy bírják a terhelést,
de ezeknek a modifikálatlan embereknek nem volt meg ez a lehetőségük.
A túlélés érdekében…
be kellett kötni őket közvetlenül a hajókba.
Meglőtték. A hajó kereste.
Magától nem bírt navigálni.
Műtét nélkül is fel lehet csatlakozni?
Ha az MI intuitív,
az interfész megkeresi a kívánt neuronokat, nem?
Ó, igen. Lehet. De nem bírná sokáig élve.
Csak hogy vezérelje az ugrást?
Hogy az Alapítvány biztosan túlélje?
Egyetlen ugrás a semmibe?
Talán, de…
egyenlő a halálos ítélettel.
Nos, ha egyikünk feláldozza magát,
akkor a kívülálló legyen az.
Segítsen kiokoskodni!
De nem a semmibe ugrunk.
Hazaviszem a hajót a Terminusra.
Ez beszélni akar önnel, hadnagy.
- Freestone hadnagy, van egy kis gond. - Az ott?
Kriptának hívjuk. Nem tudjuk, mi az,
de az azt körülvevő mezőtől rosszul lesz az ember.
Kettős látása lesz, és végül elájul.
A fővadászuk megtapasztalhatta.
A lányom így tudta elfogni.
Hosszú távú hatása nem ismert,
de a körülötte lévő mező egyre tágul.
El kell mennünk innen.
Nem trükközök.
A nullamezőt nem érdekli, honnan jöttek.
Ha nem lépünk, mindenki a hatása alá kerül.
Ki kell kapcsolnia a kerítést!
Az Anya szólít.
- Nem. Van még erőd. - Nincs.
Akkor hadd segítselek le az útról, hogy elláthassanak!
Nem halhatsz meg itt!
Hogy akarhatnék máshol meghalni?
Békés átmenet.
Ez az Anya legnagyobb ajándéka…
egy kegyesebb élethez.
Mi van, ha nincs másik élet?
Mi van, ha itt van a vég?
Talán újra találkozunk.
Majd elmondhatod, mit láttál.
Az Anya, a Hajadon és a Vénasszony képviselői előtt állsz.
Szeretjük mindazokat, akik bejárják a spirált.
Mondd el, mit éltél meg a Méhen belül?
Ahogy ott álltam…
megmozdult a só.
És örvényleni kezdett.
Lassan indult, majd egyre gyorsabb lett.
Felemelkedett a barlang fenekéről.
Egy szár alakját öltötte…
volt rajta három nagy szirom.
Féltem, hogy csak képzelem.
De valódi volt.
Ismered a hármasszirom mítoszát?
Nem.
Miután a Dol a Surah-nak ütközött, és létrejött a három hold,
a Hajadont elborították a hármasszirmok.
A Három Istennő ezzel jelezte, hogy a világunkban fennmarad az élet.
A virágok a századok során fokozatosan elpusztultak.
Évezredek óta nem láttuk őket.
Ez mit jelent?
A háromszirmú virágok egyszikű palántákból hajtanak ki.
Más szóval három elem születik egyből.
Ahogy a testvéreim és én.
És a Három Istennő.
Ez szent látomás, császár.
Már maga a jelenléted is szent,
mivel egyik elődöd se mert megpróbálkozni az úttal.
Világos, hogy a lelked nem rekedt meg a pangásban.
Aki ezt állítja, az maga is bűnös,
megakadályozná, hogy a kereső lélek a megvilágosodás útjára lépjen.
Mostantól fogva nem lesz több zefír, aki az utadba állna.
Az erejét pazarolja.
Inkább pihenjen, amíg átjutunk a törmeléken, ne fárassza ki magát!
Hány fok van?
Harmincnyolc. Negyvenegy körül fog tetőzni.
És ha nem az a tetőpont?
Mire készül?
Fogja be! Hallgasson!
Gaal!
Kritikus hőmérséklet közeleg.
Hőleadó rendszer indítása.
- Gaal! - Stabilizálás.
Nincs több féligazság.
Mondjon el mindent, vagy azonnal véget vetek az utazásnak!
Nem viccelek, Hari.
Azzal a Második Alapítványt sodornám veszélybe
még a létrejötte előtt.
- Mondja el! - Fogalma sincs, hogy mit…
- Állj! Állj! Állj! - Már nem érdekel!
Mit tett?
A hőleadó rendszer nélkül
elevenen megfőlök jóval azelőtt, hogy elérné a Helikont.
Az információ állítólag elpusztíthatatlan.
Vagyis maga talán túléli.
De én biztosan nem.
Mit lép, Hari?
Végignézi, ahogy elevenen elégek, vagy szabadon enged?
Ugye tudja, hogy a kriopodot oda küldhetem, ahová akarom?
Nincs rám szüksége, Hari. Soha nem is volt.
Ez nem igaz.
De az.
A történetemnek a Terminuson kellett volna véget érnie. Maga mondta.
Raychcsel mindvégig hátra akartak hagyni, szóval…
Engedjen el!
Kérem!
Viszlát, Hari!
Viszlát, Gaal!
Várom a célállomást.
Számítsd ki az utat a Kék Áramlathoz!
A Synnaxra.
Időtartam: 138 birodalmi szabványév.
Célállomás megerősítve.
86 982 041.
86 982 043.
86 982 061…
Halima zefír!
Köszönöm, hogy arra inspiráltál, tegyem meg ezt a transzformációs utazást.
Ha nem hallom a beszédedet,
akkor sose veszem a bátorságot, hogy megkíséreljem bejárni a spirált.
Háromszoros áldás rád, császár!
És rád is!
Kérlek, gyere be!
Mindenkit szívesen látok.
Szeretnék részvétet nyilvánítani.
Tekintélyes főpap lettél volna.
Az.
Szerintem Cleon épp ettől félt.
Mindenesetre megkapta, amit akart.
Gilat zefírt kinevezik, és én hazatérek a bolygómra.
Nem vagy elégedett az eredménnyel?
Azt hittem, te tanítottad ki a császárt.
Nem tettem ilyet.
És biztosíthatlak, az elégedettségem lényegtelen.
Nem értek egyet.
Egyesek a reinkarnáció ürügyén próbálják figyelmen kívül hagyni az ösztöneiket,
eldobják maguktól a boldogság lehetőségét.
De aki ezt teszi, az hogyan fejlődhet igazán?
Nem az én fejlődésemről van szó.
Ha már nem támogatod Cleont, találhatsz másik utat.
Az lehetetlen.
Dehogyis. Nem vagy rab.
Nem érted, hogy nincs választásom.
Az mindenkinek van. Akkor is, ha úgy érzi, nincs.
Tudom, hogy hangzik, de a Hajadonra esküszöm, hogy nincs.
Az meg hogy lehet?
Azt mondtad, egyszer bejártad a nagy spirált.
Mikor volt az?
Tizenegyezer éve.
Szóval igaz?
Beszélik, hogy Cleon birtokában van a galaxis utolsó intelligens robotja.
Mi mindent láthattál…
És most mellette kell állnod, hogy megtedd, amit…
Ő küldött ide.
Nem hagyom el élve a szobát, igaz?
Csakis ezért mondtad el az igazat.
A császárhoz hasonlóan nincs individuált tudatom.
Tehát biztos nekem sincs lelkem.
Ha lenne, talán ellenszegülhetnék a parancsainak.
Biztos vagy benne, hogy nincs?
Ha most futni hagynálak, nem tudnám leállítani magam.
Levadásználak. Darabokra szaggatnálak.
Sajnálom.
A szívedben őszinte együttérzést látok.
Igaz megbánást. Nem tudom megmagyarázni,
de tudom, hogy van lelked.
De az, aki erre kényszerít,
aki kegyetlenül próbára teszi a hitedet és a hűségedet,
az egy lelketlen ember.
Megbocsátok neked, Demerzel.
Ne feledd a szent könyvet!
Nem ér most el a vég.
Újjá fogok születni.
Nem Cleon, hanem az Anya küldött hozzám.
Tedd, amit tenned kell!
Az Ő akarata szerint.
Nos, hogy fog megtörténni?
Már megvolt.
A bőrünk érintésére kivált a méreg.
Nem érzel majd fájdalmat.
Figyelem! A térugrásig még öt perc.
Ugrásra felkészülni!
A hajó ugrásra készül!
Nem tudom felülírni a zárat!
Akkor juttass át máshogy!
Jó, csatlakoztasson!
Nézze, Salvor! Nem biztos, hogy lehetséges.
Egy ilyen ugráshoz abszolút pontosság szükségeltetik.
Vagy szerencse.
Ne feledje, kivel áll szemben!
Olyan lehet, mint a folyamatos pénzfeldobás.
Talán ha ezerszer dobja fel.
Akkor kezdjük dobálni!
- Azt kéri, öljem meg. - Lewis, hát nem érti?
Ez a küldetésem.
Az események ide hoztak.
Ez az egyetlen esélyünk.
Muszáj megpróbálnom.
Muszáj megpróbálnunk.
Egy válságban csak ez van.
Próbálkozhatunk.
Ha meghalok, kérem, ezt adja oda anyámnak!
Maga nem semmi, Salvor!
Bár előbb észrevettem volna!
Rajta!
Csinálja!
Lewis?
Megölni!
Minden rendben lesz, hallja? Maradjon velem, Lewis!
Megölni a ribancot!
Gyerünk!
Vegyük tűz alá!
Ellenséges hajót észleltem.
Automata védelem bekapcsolva.
Thespisi lándzsások.
Megcsináltad, Hugo!
A térugrásig még 30 másodperc.
Azonnal menjenek a kriopodokhoz!
Vissza, anakreóniak!
Adják át a hajót, különben meghalnak!
Állíts rájuk annyi fegyvert, amennyit tudsz!
Tizenöt…
14, 13…
…11…
tíz, kilenc…
nyolc…
…hat, öt…
négy…
három, kettő…
egy…
Ugrunk!
Nos?
Megvolt.
Természetes halálnak fog tűnni.
Jó. Még csak az kéne, hogy szent háború törjön ki!
Szeretnél mondani valamit?
Legyőzted őt. Te nyertél.
A tény, hogy nem érted, nem kötelez arra, hogy elmagyarázzam.
Persze hogy nem.
Te vagy a császár.
És szent látomásod volt.
Úgy bizony.
A fésülködőszekrényemen van egy lepréselt ősrégi hármasszirom.
Akkor szereztem, amikor bejártam a spirált.
Erre az útra is magammal hoztam.
Valóban?
Gondoltam, talán láttad, amikor bejöttél a szobámba.
Nem. Nem emlékszem rá.
Akkor biztos szerencsés véletlen.
Hogy ugyanazt a virágot láttad.
Amúgy nem akartam firtatni. Tudom, hogy a látomások személyre szólók.
Bár eonokkal ezelőtt volt, amit én láttam…
azóta mindenre másképp tekintek.
Látomásod volt? Egy robotnak?
Igen. És örülök, hogy téged is megáldottak vele.
Aki nem lát semmit…
Ekkora ürességet senkinek se kívánok.
A látomásod adjon neked erőt
a trantori hazaútra, császár!
Szólok az űrjáróknak, hogy készítsenek fel az ugrásra.
Aki nem lát semmit…
Ekkora ürességet senkinek se kívánok.
A feliratot fordította: Basch Erzsébet