Detta har hänt…
En present. Färgkorrigerande kontaktlinser.
Så att ni kan se rött och grönt.
Om de får veta att jag är annorlunda, betyder det döden för mig.
Sex byten. Broder Skymning blir imponerad.
Släng dem i buskarna. Jag sköt tre.
Phara vill att vi hjälper henne ta över skeppet.
Invictus?
En världsdödare.
De här gamla skeppen behöver nåt med stor processkraft
för att navigera sprången.
De måste kopplas in direkt i skeppen.
Kan man göra det utan kirurgi?
Det vore en dödsdom.
BASERAD PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Fråga en historiker vad som var mänsklighetens största uppfinning.
Elden? Hjulet? Svärdet?
Jag menar att det är historien själv.
Historien är inte fakta.
Den är en berättelse, noggrant beredd och formad.
Med rätt skrivares penna
blir skurken en hjälte,
och en lögn blir sanning.
-Pappa? -Ja?
-Varifrån kommer vi? -Trantor.
Nej, före det.
Varifrån kom människan ursprungligen?
Det finns många olika teorier.
Enligt de flesta bebodde mänskligheten ursprungligen ett enda planetsystem.
Ett enda?
Vi vet inte ens vilket. Sirius, Alfa Centauri…
En del tror att vi kom från ett ställe som kallas jorden.
Kom hit.
Så alla vi känner till
kom också från samma plats? Även anacreoner och thespier?
Ja, även de.
Så hur kan de hata oss?
Att vara människa är komplicerat, Sal.
Vi delar samma ursprung och delvis samma myter.
Men vi styrs av den här.
Här har vi all kapacitet för rationellt tänkande,
men det delar plats med våra känslor.
Och ibland ropar känslorna högre än logiken.
Och ibland hävdar känslorna bestämt att Imperiet har behandlat dem illa.
Så de sprängde Stjärnbryggan.
Ja.
Våld är de inkompetentas sista tillflykt.
Så de är inte alls som vi?
Det väsnas här inne också ibland, eller hur?
Det gör väl det.
Kom hit.
Så här är det, Sal.
Miljoner människor dog när Stjärnbryggan förstördes.
Och Imperiet dödade ytterligare många miljoner på Anacreon och Thespis.
Vilka vann?
-Ingen? -Ingen.
Och därför vet vi att fallet är oundvikligt.
Tidigare beteende säger mycket om framtida beteende.
Salvor Hardin…
Vi tar språnget.
Lewis?
Lewis, var är du?
Terminus?
Vi är hemma.
Vi har hoppat hem igen.
Lewis?
Fan också.
Du räddade oss.
Du önskade oss hem.
Tack.
Terminus-kontrollen, Salvor Hardin här, ombord på Imperiets krigsskepp Invictus.
Hör ni mig?
Terminus-kontrollen, hör ni mig?
Det här är Salvor Hardin.
Hör nån mig?
Salvor Hardin anropar de thespiska lansiärerna.
Invictus hoppade och vi drog in era skepp i en kvantsvallvåg.
Vi ligger i omloppsbana runt Terminus.
Om ni kan höra mig, jag vet inte hur jag ska hindra att skeppet hoppar igen.
Det kan ske om en timme, eller om flera dagar.
Jag är väl fast här, såvida inte…
Beggar.
Hur kommer du hem?
Ta mig via din rutt.
Vart leder korridoren?
Det underjordiska bevattningssystemet.
Men det finns en stig på marknivå genom de gamla palatsruinerna.
Man kommer fram vid tjänsteutgången, intill palatsportarna.
Så om jag kommer ut här…
Där är hyperloopstationen.
Säkerhetskontrollen har DNA-skannrar.
Jag behöver signaldämparen. För mina nanobotar, för att inte bli spårad.
Jag kan nog skaffa fram en.
Jag vill inte dö här.
Ingen fara.
Jag kan inte lova att allt går felfritt,
bara att jag inte kommer att göra fel.
Jag måste gå. Broder Skymning är…
Cleon…
Jag önskar att ni hade ett annat namn. Ett som vara bara ert.
Imorgon kan du ge mig ett.
Ge mig signaldämparen, så ses vi på andra sidan.
Jag ber om ursäkt, broder Skymning. Jag…
Jag förstår. Tiden rusar iväg när man är ung.
Jag vill dela en sak med dig.
Det här är min arbetsplats, som du vet.
Skymnings främsta uppgift är att dokumentera vår visuella historia.
Slutet på Robotkrigen.
Gyllene häst-upproret.
Var och en av händelserna en avgörande stund för vår dynasti,
då galaxens öde verkade stå på spel.
Liksom här…
…när jag tuktade barbarvärldarna för deras grymheter.
Redan när jag målade det
var jag medveten om hur vi, dess upphovsmän, skulle avbildas.
En skicklig konstnär låter sina verk säga mer.
Även nåt så enkelt som färgval
kan förmedla en dold mening.
Men ibland är ögonblicket inte så tydligt.
Ibland glider det förbi,
och man inser det först för sent,
när avtäckandet av tavlan närmar sig.
Jag har målat in dig i vårt arv.
Vår jakt.
Ser du de tre ghillieraptorerna du sköt?
Självklart.
Jag har drömt om att en dag åstadkomma nåt
som är värdigt att inkluderas i den här väggmålningen.
Jag vet inte varför denna lilla bedrift är…
Jag är hedrad. Tack.
Jag visste att du bar Cleon I:s storhet i dig.
Men under vår jakt
insåg jag att det fanns ytterligare något inom dig.
Du ska få reflektera över din ärofulla stund i fred.
Ta god tid på dig.
Lägg märke till de små detaljerna.
Vad vi väljer att berätta för våra barn och vad vi utelämnar.
Vad vi lyfter fram och vad vi undanhåller.
Historien som en fråga om att lägga till och dra ifrån.
Kejsare, ni är efterfrågad i Principiumtornet.
Jag kan inte. Jag är upptagen.
Broder Skymning insisterar.
Jag är indisponibel.
Jag behöver en minut ensam, så kommer jag. En minut.
Jag är faktiskt också kejsare.
Ja, kejsare.
Men vi tjänar båda.
Jag glömde en sak. Jag måste gå tillbaka.
Det kan vänta.
Lås ingången.
Släpp inte in eller ut nån.
Det finns en stig genom palatsruinerna.
Man kommer fram vid tjänsteutgången, intill palatsportarna.
Den för er till det underjordiska bevattningssystemet.
Där är hyperloopstationen.
Sprid ut er.
Varning. Vattencykel nära förestående.
Vid de fyra månarna, vilket långt hopp.
Kör.
Beggar, vakna, för tusan.
Välkommen ombord, kapten Hardin.
Ursäkta?
En kejserlig aura. Mot din jacka?
Kan du säga hur jag kommer till desniska sektorn på nivå 33?
Ta Koboltbanan ner, byt sen till Ery-slingan.
Gå mot inre kärnan.
Beggar, öppna en kanal till Terminus-kontrollen.
Kommunikationskanal öppen.
Terminus-kontrollen, Salvor Hardin här. Kom.
Fasen.
Beggar, skanna alla frekvenser. Hitta nån som svarar.
Skannar.
Inga aktiva kommunikationer funna på Terminus yta.
Har du funnit nån?
Varning. Onormalt rymdskräp på möjlig mötande bana.
Hotnivå låg.
Vad tusan är det där?
Varning. Onormalt rymdskräp på bekräftat mötande bana.
Medelhög hotnivå.
Jag behöver kanoner. Var är de?
Beggar, visa mig kanonerna.
Varning. Onormalt rymdskräp, nära förestående kollision.
Hög hotnivå. Varning.
Målet låst.
Raring, är du där?
Hugo, är det du?
Vår plan funkade, Sal.
Hur kom du hit från Zonen?
Mest tur.
Jag fick kontakt med thespiska kommandot och åkte med en av lansiärerna.
Sen såg jag att Invictus var redo att hoppa,
så jag sövde mig inför språnget med sedationskäppen.
Jag sa åt de andra av mitt folk att göra likadant.
Och vaknade till ljudet av din sköna röst.
Men jag förstår inte hur du kunde vakna så fort.
Jag somnade aldrig. Det är som Valvet.
Jag kan inte förklara hur eller varför, men hoppet påverkade mig inte.
Så du fick oss tillbaka till Terminus?
Nej, det var Lewis. Han dog för att lyckas med det.
Och Stiftelsen svarar inte?
Ingen svarar,
inte ens anacreonerna Phara lämnade kvar.
Det är nollfältet.
Jag känner det, Hugo.
Det är… ännu större. Och… högre.
Det verkar ha inneslutit hela planeten.
Jag måste stoppa det.
Är du galen?
Tänk om de är döda allihop där nere?
Om vi skulle ge oss iväg? Just nu.
Vi försöker nå Röda korridoren.
Jag ska visa dig Irina Fyra, Hesperus…
Jag kan inte, Hugo.
Det kanske inte finns nån lösning på krisen?
Tänk om Seldon hade fel?
Jag måste fullfölja det här, Hugo.
Jag måste fixa det här.
Vad vill du att jag ska göra?
Invictus kommer att hoppa igen, om inte ditt folk kan stänga av driften.
Låt det hoppa och ta med Phara, så slipper vi det för alltid.
Nej.
Stiftelsen behöver skeppet.
Det är så vi löser krisen.
-Jag kan inte förklara, men… -Jag har en känsla.
Du sa att du litar totalt på mig.
Tror du det än?
Jag vore en skit om jag ändrade mig nu, eller hur?
Vi ses på andra sidan.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
Hela livet har du haft människor som bevakar dig.
Ärret är annorlunda.
Man kan förlora sig här.
För kejsaren utgör Ärret ett misslyckande.
För övriga Trantor utgör det en möjlighet.
För första gången på flera hundra år
kan vi blicka upp och se verkliga moln, verkliga stjärnor,
inte en simulering projicerad av servrar för att hålla oss nöjda.
Jag bor på nivå 33 i den desniska sektorn.
Gamla Tertia gör de godaste kryddiga malkas på planeten.
Den här korridoren leder hem till mig.
Det liknar inte alls ert palats.
Det är kaotiskt. Det är trängsel.
Men det är liv.
Och det väntar på er.
Jag kunde inte vänta.
Ni bär inte er aura.
Jag bytte bort den mot denna, för att inte bli igenkänd.
Jackan är snygg.
Nu kan vi bränna den.
Vi måste få av mig mina nanobotar ifall de spårar mig. Jag…
Jag borde nog inte ens vara här.
Ingen fara. Jag har signaldämparen.
Den skyddar er tills vi kan…
Hallå.
Det svåraste är över.
Ni kom undan från dem.
Ni är här.
Men ärligt talat…
…luktar ni fortfarande illa.
Varför inte ta en dusch?
Jag har funderat på ett nytt namn åt mig.
Azura?
Vad är den där för?
Enligt Salvor ligger maskinrummet ditåt.
Vi har cirka 33 timmar på oss att stänga av språngdriften.
Vad har hänt här?
En lång och hemsk historia som ingen överlevde för att berätta…
Anacreoner, var?
Bryggan. Salvor har dem bundna där inne.
Allt klart.
En klok man sa en gång:
"Ett folk utan historia är som ett träd utan rötter."
Vad saknas från den kloke mannens historia?
När ersatte det uppdiktade det verkliga?
När inga fakta är trovärdiga,
känns fantasin betryggande solid.
Och eftersom det här är min historia,
får jag avgöra vilka delar som har tagits bort
och vilka som har lagts till.
Jord?
Mamma?
Mamma, vakna, det är jag.
Kan du förstå nåt av det?
Okej. Jag räknar ut det själv.
Öppna nävarna, Salvor.
Kom igen.
Kan du förstå nåt av det?
Salvor, om du ingick i Planen
vore det mycket lättare för mig att tro på allt det här.
Hur lång tid tog det dig…
…att utlösa Primprisman?
Det gick på andra försöket.
Historien är det ultimata vapnet, för den tämjer själva tiden.
Rätt använt kan det förflutna ändra det nuvarande.
Vilken annan uppfinning kan det?
Salvor?
Mamma?
-Tänk att jag fick se dig igen. -Samma här.
Nollfältet har stannat.
Var det du som gjorde det?
Är det där en dörr?
Jag tror det.
Vad händer nu?
Det här är slutet.
Hittade du jägerskan?
Vi sökte igenom hela skeppet.
Inget spår av henne.
Utom det här.
Vi går ner på Terminus så fort som möjligt.
Obsidian, öppna en kanal till Arkose och Gneiss.
Kommunikationskanal öppen.
Det här är thespiska kommandot.
Alla lansiärer ska landa på planeten genast.
Vem av er lyder skeppet?
Få det att lyda Phara Keaen, annars dör du också.
Arkose, överför skeppet till Phara Keaen.
Pulsen ökar.
Om den når 120, går botarna in i krisläge.
Jag ökar pulshämmande.
Pulsen stabiliseras.
Starta överföringen.
Vi överför dina nanobotar in i mitt blod.
Det var väl det du ville?
Att slippa dem?
Vem är du?
En Gryningsklon, givetvis.
Identisk med dig på ytan.
Men hur kan du vara…
Här? Istället för flytande i ett akvarium?
Vårt folk lyckades smuggla ut lite av Cleon I:s DNA ur palatset.
Vi har arbetat för det här i årtionden.
Du överrumplade oss. Enligt vår plan skulle du fly imorgon.
Var är Azura?
Alltihop var en fälla.
Hur kunde du göra så mot mig?
Dig?
Det här handlar om resten av galaxen,
alla planeter och folk som har krossats under Imperiets stövel.
Det är inte hans fel.
Han är uppfostrad så.
Han och hans bröder har jämt fått höra
att de är ljuset som aldrig fördunklas, en obruten kedja.
Verkligheten kan inte tränga in i deras lilla terrarium.
Hur ska du stå ut?
Ingen fara.
Jag har övat länge på min roll,
den isolerade lilla blivande tyrannen…
…med en avmätt min av självömkan och arrogant ointresse.
Övat? Vad pratar du om?
"Övat? Vad pratar du om?"
Jag är din rollersättare, Gryning.
Och nu är det dags för mig att gå in på scenen.
Jag ska återvända till palatset,
och jag kommer att vara du.
De kommer att döda dig. De vet att jag är annorlunda.
Okej, men…
…det är inte jag.
Jag varken färgblind eller vänsterhänt.
Jag är genetiskt identisk med Cleon I.
Och jag kan bevisa det.
Jag förstår inte. Hur…
Hur kan du vara identisk med den första, men inte jag?
"Magnetisk nanopartikel-transfektion" är den formella termen.
Det är lite komplicerat,
men i princip ändrade de ditt DNA i efterhand.
Som sagt har det här planerats sen långt innan du fanns.
Vårt folk visste att de måste få dig ut ur palatset,
men de kunde inte bara ta dig.
Det hade varit för riskabelt.
De måste se till att du valde att ge dig av.
Du behövde ett skäl att fly. Och vad bättre än överlevnad?
Det var vi som gjorde dig annorlunda, kejsare.
På sätt och vis har du tur.
Den genetiska dynastin är en skymf mot mänskligheten,
och du tillhör den inte mer.
Det har du aldrig gjort.
Överföringen är komplett.
Du hade inget val i det här…
…men tack i alla fall.
Res upp honom.
Vad ska ni göra med mig?
Vad tror du, Cleon?
Azura. Den här vägen.
Kejsare.
Broder Skymning! Jag är så tacksam.
Gör en full genomgång av de dödas minnen.
Och flickan?
Flickan. Ja.
Vilken föreställning.
Det var ett nöje att följa den,
fast den var avpassad för de unga och dåraktiga.
Trodde du att vi skulle låta drönaren lämna palatset
utan att vi visste det?
Vi har följt er hela vägen hem, kära du.
Ni lät honom fly, och han ledde er till oss.
Svep henne.
Så du fick som du ville.
Tro inte att du vet vad jag vill.
Du är dum, naiv, lättlurad.
Det var jag också i din ålder.
Såna saker är förlåtliga.
Men det här med din… olikhet,
är mer komplicerat.
Du hörde dem väl.
Jag är ett offer. Det är vi alla.
Ja.
Alltså förkroppsligar du all vår sårbarhet
och är en trist påminnelse om den balans på en knivsegg
på vilken vår genetiska dynasti vilar.
Vilken logik säger att vi skulle vilja se ditt ansikte mer?
Mitt ansikte?
Mitt ansikte är ditt ansikte.
Glöm logik. Pröva empati.
Vänta, vänta.
Du bestämmer väl inte själv. Utan Dag.
Sant.
Broder Dag kommer snart hem.
Du får föra din talan inför honom.
Jag tvivlar på att hans upplevelser på Jungfrun har gett honom sinnesfrid.
Väktare, du klarade dig tillbaka!
Håll er på avstånd, ni två.
Men alla vaknar upp. Det är över.
Det är inte över.
Salvor, vänta. Gå inte in dit.
Jag måste, mamma.
Låt bli! Kliv undan.
Ni sa att det inte var ett trick, att ni inte visste vad det var.
Det vet vi inte.
Ändå har din dotter tämjt den. Hur förklarar du det?
Beklagar, Sal. Jag försökte avråda dem från att landa.
Nej, det här är logiskt.
Det är här jag ska vara. Allt kommer samman i en enda kris.
Var är vår jägerska?
Hon miste kontrollen över Invictus.
Era planer för en martyrdöd för Trantor är slut.
Rowan?
Skogsgudarna har svikit oss.
Jädra skit.
Men så trevligt.
Gamla och nya fiender, bekvämt samlade på ett ställe.
Lägg ner vapnen och släpp loss honom.
Och du, väktare, försök inte använda det där myntet.
Jag är glad att du lever, Phara. Jag menar det.
Du måste höra det här.
Jag är inte intresserad av fler ord från dig.
Snälla Phara. Sprången leder till psykoser. Du tänker inte klart.
Jag tänker bra.
Och siktar bra.
Om du inte tycker om det jag har att säga
kan du döda mig efteråt. Du kan döda oss alla.
Det ska jag.
Det där skeppet…
…är det mäktigaste vapnet ditt folk nånsin kommer att ha.
Varför förstöra det?
-Varför inte använda det som maktmedel? -Hur?
Vi tre världar går ihop.
Sluta röra dig!
Vi kan samsas om Invictus.
Vi kan reparera det tillsammans.
Om vi bara låter logiken tala högre än våra känslor.
Sluta, Phara.
Lyfter du ditt vapen mot din egen jägerska?
Jakten är över, Phara.
Sluta, Phara!
-Sikta! -Freestone, vänta!
Hon är död. Släpp vapnet.
Så uppmuntrande.
Anacreoner, thespier och terminer.
Att se er alla samlade här ger mig hopp om…
…att vi faktiskt ska klara det här.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson