У попередніх серіях «Фундації»…
Я принесла тобі коректори кольору.
Щоб ти бачив червоне й зелене.
Якщо дізнаються, наскільки я інший, це буде мій останній день.
Ви вбили шістьох. Це вразить Брата Присмерка.
Цих – у кущі. Я вбив три.
Фара хоче, щоб ми допомогли їй захопити корабель.
«Непереможний»?
Винищувач світів.
Старим кораблям потрібна висока обчислювальна потужність,
щоб керувати стрибками.
Вони мусили напряму підключатися до корабля.
Можна під'єднатися без хірургії?
Це – смертний вирок.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНІВ АЙЗЕКА АЗІМОВА
Фундація
Спитайте історика, який найзначніший винахід людства.
Вогонь? Колесо? Меч?
Я скажу, що це сама історія.
Історія – це не факт.
Це ретельно дібрані й сформовані розповіді.
Перо правильно дібраного автора
перетворює негідника на героя,
а брехню на правду.
-Татку. -Так?
-Звідки ми взялися? -З Трантора.
А до цього?
Звідки пішло людство? Від початку.
Є багато теорій.
Згідно з більшістю з них, спочатку люди жили в одній сонячній системі.
Одній-єдиній?
І ми навіть не знаємо де. Навколо Сіріуса, в Альфа Центавра…
Дехто вірить, що ми пішли з місця під назвою «Земля».
Іди сюди.
Тож усі, про кого ми знаємо,
теж пішли з цього єдиного місця? І анакреонці, і феспійці?
І анакреонці, і феспійці.
То чому вони нас ненавидять?
Людиною бути складно, Сал.
У нас спільне походження й деякі міфи.
Але ми керуємося оцим.
Тут у нас здібність до раціонального мислення.
Але в цій же голові живуть і емоції.
Іноді емоції перекрикують логіку.
Так чиїсь емоції наполягали на тому, що імперія їх кривдить.
І цей хтось підірвав Зоряний міст.
Так.
Насилля – останній прихисток нездар.
Такі люди на нас зовсім не схожі, так?
Але ж і в тебе тут буває голосно, правда?
Мабуть, буває.
Іди сюди.
Річ ось у чому, Сал.
Коли впав Зоряний міст, загинули мільйони людей.
Імперія вбила ще багато мільйонів на Анакреоні й Феспісі.
І хто переміг?
-Ніхто? -Ніхто.
От чому ми знаємо, що падіння неминуче.
Поведінка в минулому – найкращий провісник майбутніх дій.
Салвор Гардін…
Ми стрибаємо.
Льюїсе.
Де ти?
Термінус?
Ми вдома.
ЕКЗО
Ми стрибнули додому.
Льюїсе!
Прокляття.
Ти нас урятував.
Бажанням переніс нас додому.
Дякую.
Диспетчере Термінуса, це Салвор Гардін. Я на борту «Непереможного».
Ви мене чуєте?
Диспетчере Термінуса, ви мене чуєте?
Це Салвор Гардін.
Мене хтось чує?
Це Салвор Гардін. Звертаюся до феспійських списоборців.
«Непереможний» стрибнув і втягнув ваші кораблі у квантовий вихор.
Ми на орбіті Термінуса.
Якщо ви мене чуєте, я не знаю, як завадити кораблю стрибнути знову.
Це може статися через годину чи через кілька днів.
Здається, я на ньому застрягла, хіба що…
«Старець».
Як ти йдеш додому?
Проведи мене своїм маршрутом.
Куди веде цей коридор?
У підземну систему зрошення.
Але ти можеш пройти над нею по стежці через руїни старого палацу.
Дійдеш до виходу для слуг поряд з ворітьми палацу.
Тож якщо зможу вийти тут…
Там станція гіперлупа.
В охорони на воротах є сканери ДНК.
Потрібен блокіратор сигналу. Для наноботів. Щоб мене не відстежили.
Думаю, я зможу такий дістати.
Я не хочу тут померти.
І не помреш.
Я не можу обіцяти, що все буде, як слід.
Обіцяю лише, що я точно не підведу.
Мушу йти. Брат Присмерк…
Клеоне…
Якби ж у тебе було інше ім'я. Твоє особисте.
Завтра даси мені таке.
Дістань блокіратор сигналу й зустрінемося на тому боці.
Вибач, Брате Присмерк. Я…
Я розумію. У юності час тече по-іншому.
Я… хочу тобі щось показати.
Як тобі відомо, це моє робоче місце.
Головне завдання Присмерка – фіксувати історію в зображеннях.
Кінець Війн роботів.
Повстання Золотого коня.
Кожна мить і визначна подія для нашої династії,
коли доля галактики, здавалося, висіла на волосині.
Як це було й тут…
Коли я покарав дикі світи за їхні варварські вчинки.
Коли я це малював,
я переживав, як будемо зображені ми, автори картини.
Розумний художник доповнює свою роботу коментарем.
Навіть така проста річ, як вибір кольору
може передати прихований смисл.
Бо іноді ми чогось не помічаємо.
Щось прослизає повз нашу увагу,
й ти не помічаєш його, поки воно не стане минулим,
аж поки не побачиш свій дебют на цій стіні.
Я вписав тебе в наш спадок.
Наше полювання.
Бачиш трьох підстрелених тобою ґіллірапторів?
Авжеж.
Я мріяв колись зробити щось,
будь-що, гідне відображення на цьому муралі.
Не розумію, чому це маленьке досягнення…
Це честь для мене. Дякую.
Я знав, що в тобі є велич Клеона Першого.
Але під час нашого полювання
я зрозумів, що в тобі є ще дещо.
Залишу тебе поміркувати про власну славетну мить.
Не поспішай.
Насолодись тонкощами зображення.
Що ми обираємо розповісти дітям і про що мовчимо.
Що ми підкреслюємо й про що ледь згадуємо.
Історія – це дія додавання й віднімання.
Імперіє, ви потрібні у Вежі Прінципіума.
Я зараз не можу. Зайнятий.
Брат Присмерк наполягає.
Мені недобре.
Побуду хвилину сам, а тоді прийду. Одну хвилину.
Я теж Імперія, знаєш?
Так, імперіє.
Але і ви, і я служимо.
Я дещо забув. Мушу повернутися.
Це зачекає.
Перекрийте вхід.
Нікого не впускайте й не випускайте.
Є стежка через руїни палацу.
Нею дійдеш до службового виходу біля воріт палацу.
Так ти потрапиш у підземну зрошувальну систему.
Поряд – станція гіперлупа.
Розосередьтеся.
Увага. Початок циркуляції води.
Місяцю милий, який довгий стрибок.
Пішла!
«Старцю», прокинься.
Вітаю, капітане Гардін.
Вибачте…
Імперська аура. За вашу куртку.
Скажете, як дістатися Деснійського сектора на рівні 33?
Їдь по Кобальтовій лінії вниз, потім пересядь на окружну Ері.
Рухайся до Центру.
«Старцю», зв'яжися з диспетчером Термінуса.
Канал зв'язку відкрито.
Диспетчер Термінуса, це Салвор Гардін. Прийом.
Чорт.
«Старцю», проскануй усі частоти. Знайди когось на зв'язку.
Сканую.
Нікого на зв'язку на поверхні Термінуса.
Знайшов когось?
Увага. Аномальні уламки на потенційній траєкторї перехвату.
Рівень загрози – низький.
Що це, в біса, таке?
Тривога. Аномальні уламки на підтвердженій траєкторії перехвату.
Загроза – середня.
Мені потрібні гармати. Де вони?
«Старцю», покажи гармати.
Увага. Зіткнення з аномальними уламками неминуче.
Рівень загрози – високий. Увага.
Ціль захоплено.
Мала, ти там?
Хуґо, це ти?
Наш план спрацював, Сал.
Як ти долетів сюди з Поясу?
Мені пощастило.
Зв'язався з феспійським командуванням. Мене підкинув списоборець.
А тоді я побачив, що «Непереможний» готується до стрибка,
тож схопив снодійне й вирубився, щоб стрибнути.
Іншим сказав чинити так само.
А прокинувся я від твого солодкого голосу.
Не розумію, як ти так швидко отямилася.
Я й не засинала. Це як зі Сховищем.
Не знаю чому, але стрибок на мене не вплинув.
Тож ти повернула нас на Термінус?
Ні, це зробив Льюїс. Він заради цього помер.
Фундація не відповідає?
Ніхто не відповідає.
Навіть анакреонці, яких залишила Фара.
Це через темне поле.
Я відчуваю його, Хуґо.
Воно стає більше… Потужніше.
Наче воно охопило всю планету.
Мушу його зупинити.
Ти збожеволіла?
Що як там уже всі мертві?
Може, просто полетимо звідси? Прямо зараз.
Втечемо в Червоний Коридор.
Покажу тобі Айріну Чотири, Геспер…
Не можу, Хуґо.
Що як цю кризу неможливо зупинити?
Що як Селдон помилився?
Я мушу дійти до кінця, Хуґо.
Я мушу все виправити.
Скажи, що мені робити?
«Непереможний» стрибне знову, якщо феспійці не вимкнуть його двигуни.
То хай стрибне разом з Фарою. Здихаємося їх навіки.
Ні.
Фундації потрібен цей корабель.
З ним ми покладемо кінець кризі.
-Не знаю як… -Але передчуваю.
Ти казав, що цілком довіряєш мені.
Це й досі так?
Я був би дурень, якби тепер передумав, так?
Побачимося на тому боці.
Я люблю тебе.
А я – тебе.
Кожної миті твого життя на тебе дивляться люди.
У Шрамі все по-іншому.
Тут можна загубитися.
Для імперії Шрам – нагадування про поразку.
Для інших на Транторі він втілює можливості.
Уперше за кілька століть
ми поглянули вгору й побачили справжні хмари й зорі,
а не симуляцію, створену серверами для підтримки нашої прихильності.
Я живу на рівні 33 в Деснійському секторі.
Стара Терша робить найкращі гострі малки на планеті.
Цим коридором я повертаюся додому.
Він геть не схожий на твій палац.
Там панує хаос. Повно людей.
Але він живий.
І чекає на тебе.
Я не міг чекати.
Ти без аури.
Я проміняв її на це, щоб мене не впізнали.
Кльова куртка.
Треба її спалити.
Треба позбутися наноботів, щоб мене не відстежили.
Мабуть… мені не слід тут затримуватися.
Усе гаразд. У мене стоїть блокіратор сигналів.
Будеш невидимий, поки не організуємо…
Гей.
Найважче позаду.
Ти втік від них.
Ти тут.
Але, якщо чесно…
ти жахливо смердиш.
Може, підеш у душ?
Я тут думав про нове ім'я для мене…
Азуро.
Для чого це?
Салвор каже, машинний відсік там.
У нас є 33 години, щоб вимкнути стрибкодвигуни.
Що тут сталося?
Довга й жахлива історія, яку ніхто не розповість, бо всі загинули…
Де анакреонці?
У рубці. Салвор їх зв'язала.
Ясно.
Один мудрець сказав,
що люди без історії наче дерево без коріння.
Чого бракує в оповідці цього мудреця?
Коли оповідки замінили факти?
Коли всім фактам бракує правдоподібності,
можна спертися на оповідки.
І оскільки це моя оповідь,
я вирішую, які шматки відняти,
а які додати.
Джорде.
Мамо!
Мамо, отямся. Це я.
Ти це розумієш?
Гаразд. Я сама розберуся.
Розтисни кулаки, Салвор.
Давай.
Ти щось тут розумієш?
Салвор, якби ти була частиною плану,
мені б було набагато легше в усе це повірити.
Скільки часу в тебе пішло…
на запуск Первинного Світла?
Запустила з другої спроби.
Історія – абсолютна зброя, бо вона підкоряє сам час.
При правильному використанні минуле може змінити теперішнє.
Який ще винахід на таке здатен?
Салвор.
Мамо!
-Я думала, що ми вже не побачимося. -І я так думала.
Темне поле зникло.
Це ти зробила?
Це двері?
Здається, так.
І що ж тепер?
Тепер усе закінчиться.
Знайшли Мисливицю?
Ми обшукали корабель.
Її ані сліду.
Крім оцього.
То сідаймо якнайшвидше на Термінус.
«Обсидіане», відкрий канал для «Аркоза» й «Ґнейса».
Канал зв'язку відкрито.
Це феспійське командування.
Усім списоборцям негайно висадитися на планету.
Кого з вас слухається цей корабель?
Передай управління Фарі Каїн або теж помреш.
«Аркозе», задій протокол передачі управління Фарі Каїн.
Пульс частішає.
Коли він сягне 120, боти перейдуть у кризовий режим.
Я посилю пригнічення.
Пульс стабілізується.
Починайте передачу.
Ми переміщуємо твоїх ботів у мою кров.
Ти ж цього хотів, так?
Позбутися їх.
Хто ти?
Клон-Світанок. Це ж зрозуміло.
Зовні однаковий з тобою.
Але чому ти…
Тут? А не плаваю в акваріумі?
Нашим людям вдалося винести з палацу ДНК Клеона Першого.
Ми десятиліттями працювали заради цього дня.
Ти здивував нас. Ми планували твою втечу на завтра.
А де Азура?
Це все була пастка.
Як ти могла так вчинити зі мною?
З тобою?
Річ у решті галактики,
всіх планетах, які розчавила п'ята Імперії.
Він невинуватий.
Його так виховали.
Йому з братами завжди казали,
що вони – світло, що ніколи не гасне, неперервний ланцюг.
Реальність просто не проникає в їхній маленький тераріум.
Не знаю, як ти це витримаєш.
Витримаю.
Я довго репетирував свою роль
тиранчика-самітника в процесі розвитку…
Вчився випромінювати ледь помітну жалість до себе, зверхню байдужість.
Репетирував? Про що ти говориш?
Я твій дублер, Світанку.
Тепер мій час вийти в центр сцени.
Я повернуся в палац
і стану тобою.
Тебе просто вб'ють. Вони знають, що я відрізняюся.
Так, але…
я – ні.
Я не дальтонік. Не шульга.
Я генетично ідентичний Клеону Першому.
І я це доведу.
Не розумію. Чому…
Чому ти ідентичний першому, а я – ні?
Технічний термін – «магнетична трансфекція наночастками».
Я не дуже це розумію,
та це значить, що твою ДНК змінили після клонування.
Як я казав, усе було сплановано ще до початку наших з тобою життів.
Наші люди знали, що тебе треба вивести з палацу,
та не могли зробити це силою.
Це було б занадто ризиковано.
Треба було організувати все так, наче ти пішов сам.
Тобі потрібен був мотив для втечі. А який мотив кращий за виживання?
Це ми зробили тебе інакшим, імперіє.
Тобі певним чином пощастило.
Генетична династія – ганьба людства,
і ти більше не її частина.
І ніколи, власне, не був.
Передачу завершено.
У тебе в цій історії не було вибору…
та все одно дякую.
Підніміть його.
Що ви зі мною зробите?
А ти як думаєш, Клеоне?
Азуро, сюди!
Імперіє.
Брате Присмерк! Я такий вдячний!
Мені потрібна повна ревізія пам'яті всіх мертвих.
І дівчини?
І дівчини. Так.
Вражаюча вистава.
Я дивився її з насолодою,
хоч вона була призначена для юних і дурних.
Ти ж не думала, що цей дрон покине палац,
не сповістивши нас?
Ми подивилися твій фільм про подорож додому повністю, сонечко.
Ви дали йому втекти, щоб він привів до нас.
Закуйте її.
Ти отримав, що хотів.
Не припускай, що розумієш, чого я хочу.
Ти дурний, наївний і довірливий.
І я таким був у твоєму віці.
Таке можна пробачити.
А от те, що ти… відрізняєшся…
це набагато складніше.
Але ти ж, певно, чув їх.
Я – жертва. Як і всі ми.
Так.
І це робить тебе втіленням нашої вразливості,
потворним нагадуванням про край прірви,
над якою балансує наша генетична династія.
Чи логічно нам хотіти бачити твоє обличчя?
Моє обличчя?
Це ж і твоє обличчя.
Забудь про логіку. Спробуй обрати емпатію.
Зачекай!
Це ж не тобі вирішувати. Це вирішить День.
Так і є.
Брат День скоро повернеться.
Захищатимешся перед ним.
Сумніваюся, що після пережитого на Діві він спокійний.
Наглядачко, ти повернулася!
Ви двоє, не підходьте близько.
Але всі приходять до тями. Усе скінчилося.
Ще не скінчилося.
Салвор, зачекай. Не йди туди.
Я мушу, мамо.
Зупинися. Назад.
Ти казала, що це не трюк, що ти не знаєш, що це таке.
Ми й не знаємо.
Але твоя дочка підкорила цю штуку. Як ти це поясниш?
Вибач, Сал. Я відмовляв їх від висадки.
Ні. Це має сенс.
Мені місце тут. Усе зливається в одну кризу.
Де Мисливиця?
Вона втратила контроль над «Непереможним».
Вашим планам на Трантор та мученицьку смерть кінець.
Роуне?
Боги Лісу нас покинули.
Чорт забирай!
Ох і гарна картина.
Вороги – старі й нові – зручно зібралися в одному місці.
Киньте зброю й розв'яжіть його.
А ти, наглядачко, навіть не думай діставати свою монету.
Я рада, що ти жива, Фаро. Справді.
Послухай мене.
Мені геть не цікаво й далі слухати твої слова.
Фаро, благаю. Стрибок спричиняє психоз. Ти не мислиш ясно.
Я мислю чудово.
І цілюся теж.
Якщо тобі не сподобається те, що я скажу,
можеш убити мене, коли я договорю. Усіх нас убий.
Я так і зроблю.
Цей корабель…
найпотужніша зброя, якою ви коли-небудь володіли.
Якщо це так – навіщо її знищувати?
-Використаймо його для виграшу в силі. -Як?
Наші три світи об'єднаються.
Не рухайся!
Ми разом володітимемо «Непереможним».
Відремонтуємо його разом.
Нам лише треба, щоб голос логіки був гучніший за емоції.
Фаро, зупинися.
Ти націлиш зброю на свою Мисливицю?
Полювання завершено, Фаро.
Фаро, зупинися!
-Цілься! -Фрістоуне, зачекай!
Вона загинула. Кидай зброю.
Це обнадіює.
Анакреонці, феспійці й термінусійці.
Те, що ви всі тут зібралися, дає мені надію…
що нам таки все вдасться.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко