Doslej…
Drugi Temelji morajo ostati skrivnost.
Sita sem izrabljanja.
-Nehaj! -Ne…
Tvoje nanobote selimo v mojo kri.
Vrnil se bom v palačo,
kjer bom ti.
Brat Dan bo kmalu doma.
Lahko boš povedal njemu.
Nepremagljivo si lahko delimo. Lahko jo popravimo.
Freestone, počakaj!
Spodbudno.
To, da ste vsi tukaj, mi vzbuja upanje.
Mogoče nam bo celo uspelo.
Moja mama je govorila, da je spanec skok v neznano.
Ko sanjamo, se naša duša klati. Vsaj tako mi je rekla.
In če izrečemo vse molitve,
bo duša našla pot nazaj, preden se prebudimo.
Skok je tudi plezanje iz zibelke.
In zapuščanje domačega udobja.
Za nekatere je začetek potovanja, galop v praznino.
V vesolje pošiljamo sporočila v upanju, da bo kdo odgovoril;
upamo, da bomo za obzorjem našli varen pristan.
Anakreoni in Tespijci,
tako dolgo ste se spopadali,
da je vzrok za vaše sovraštvo skoraj nepomemben.
Zanj imamo upravičen razlog.
Prvo izdajstvo in po njem še tisoč grozodejstev.
Ne vemo, kaj se je takrat zares zgodilo.
Prvo izdajstvo.
Tespijski kralj, ženin anakreonske lovke.
Porajajoči se sili Oboda, združeni v zakonu.
Mrtvec, o naši zgodovini nas boš poučeval?
Tespijski pes ji je prerezal vrat.
Tako pravi legenda.
Praviš, da je naša zgodovina napačna?
Zgodovino piše zmagovalec. Ni videti, da kdo od vas zmaguje.
Nekdo je to videl.
Edina priča, anakreonska služabnica, ki je povedala,
da se je kralj Throy un Thark na poročno noč napil
in v napadu besnila umoril vašo lovko.
Služabnica je lagala.
In narava laži je tu pomembna.
Služabnica se je na smrtni postelji spovedala.
Resnični morilec je bil Kleon II.
Prvi klon genske dinastije je ugotovil,
da bo ta načrt imel daljnosežne posledice.
Videl je, kam vodi novo zavezništvo,
zato je njegov Gospodar senc zapeljal služabnico, omamil mladoporočenca,
umoril vašo lovko in umor naprtil vašemu kralju.
Zakaj bi se bojeval s častihlepnima kraljevinama,
če pa lahko izrabi rasno sovraštvo in ju obrne drugo proti drugi?
Kloni so vas izigrali.
Toda danes bi po zaslugi Temeljev
lahko spet združili to, kar je Vladar razbil.
Ne. Ne bomo se združili z njimi. Ne glede na to, kako se je začelo.
In tudi če bi se, je Vladar premočen.
Zdaj imate Nepremagljivo.
Samo ena ladja je.
Lahko je prva od mnogih.
Če dovolite, da se vaše sovraštvo umakne moči,
kot sta naredila mladoporočenca,
boste našli spretnosti, potrebne za gradnjo novih ladij.
Načrt potrebuje tri stebre, da bi se uresničil.
Tako kot trinožnik potrebuje tri noge.
Vse otroke Oboda potrebuje.
Tako sem ga zasnoval.
Hari, vedel si, da bo nekdo odkril Nepremagljivo?
Zdravo, Mari. Lepo te je spet videti.
Kje je Gaal?
Ni ji uspelo priti na Terminus.
Ti pa si?
Salvor Hardin.
Marina hči.
Jaz sem odprla Trezor
in preklemano ladjo privlekla do sem.
No, Salvor Hardin, zahvaliti se ti moram.
Kar pa zadeva skrivnost Nepremagljive…
Svoje napovedovalne modele sem sprva preverjal prav z njo.
Tam, kjer so drugi videli kaos, sem jaz našel vzorec.
Ne razumem. Nismo revolucionarji. Sam si tako rekel na sojenju.
No, mogoče sem se zlagal.
Brat Mrak, hvaležen sem.
Da sem našo dinastijo rešil pred vsiljivcem?
Dan, sprašujem se, ali bi, če bi ostal na Trantorju,
opazil njegovo drugačnost?
Midva sva enaka. Zato menim, da bi jo.
Pomembnejše vprašanje je, kako bova ukrepala.
Veš, kaj morava narediti.
Ven.
Postopek še ugotavljamo,
toda tvoj sistemski niz nanodelcev so prikrojili že pred nekaj časa.
Nisi eden od nas.
Tvoj DNK so spremenili na več načinov.
Videti si kot mi.
Zveniš kot mi, vendar…
Kako dolgo veš?
Da sem drugačen?
Na skrivaj sem gledal tvoje holograme.
Kako ješ zajtrk…
Kako sediš v prestolni sobi.
Štel sem, kolikokrat si se nasmehnil podanikom,
gledal, ali imaš dlani sklenjene, kolikokrat si med jedjo odpil iz čaše.
Že takrat sem vedel, da nisem kot ti.
A sem želel biti.
Kaj boš naredil?
Z vstajniki si koval zaroto.
Nisem koval zarote.
Sovražniku si zaupal skrivnosti in pobegnil.
-Preslepila me je! -Ker si jo ljubil.
Kdo je ustvaril to čustvo?
Poglej nas!
Nimamo mame, tet, stricev.
Legamo s priležnicami, ki jim spomin izbrišejo, takoj ko odidemo!
Nisi nikoli želel zapustiti palače?
Te nikoli ni dušila teža naših prednikov?
Lahko iskreno rečeš, da si si želel biti
člen v dolgi vrsti naših kopij,
živeti tako, kot so začrtali pred stoletji?
Vse življenje sem si te želel imenovati oče.
Vendar nisi moj oče.
Dan, niti ljudje nismo.
Smo samo… Odmevi prvega Kleona.
Je ta prikrojen odmev izvirnejši od popolnega?
Ali pa izzveni v nič?
Torej je bilo vse, kar smo tukaj počeli, samo zapravljanje časa?
Ne, Mari.
Na Terminusu niste zapravljali časa.
Izmuznili ste se Vladarju. To vas je utrdilo.
Temelji niso bili namenjeni skrbništvu nad znanjem,
temveč skrbništvu nad ljudmi.
Vi, prvi naseljenci,
imate lastnosti, bistvene za oblikovanje začetkov nove civilizacije.
Vi, Anakreoni in Tespijci, pa ste izvrstni preživelci.
Vladar je nameraval, da utonete v pozabo,
vendar skupaj predstavljate prihodnost.
Človeška rasa je zgodba, ki se ves čas razvija.
V tisočletjih jo je pripovedovalo že nešteto glasov.
Toda ta zbor že dolgo dušijo in potihoma brišejo.
Pod gensko dinastijo je namreč prostor le za eno zgodbo.
Za en glas.
Če Vladarju dovolimo obstati, ne moremo postati taki, kakršni moramo.
Ta pot vodi v uničenje človeške rase.
Vladar bo tu v nekaj tednih, tudi če sprejmemo tvojo usodo.
Prav ima. Komunikacijsko plovko že preverjajo.
Kmalu bodo poslali okrepitve.
Vladarjevih predstavnikov ne bo sem. Še ne. Zlasti če mislijo, da ste že mrtvi.
Odpeljite Nepremagljivo na nevidno stran zvezde,
zaženite kvantni pogon, a ostanite v podprostoru.
Energetski podpis bo videti kot veleplamen.
-Ta pa bi uničil vse življenje v sistemu. -Državo sestavlja več deset tisoč svetov.
Nevarna zvezda z mrtvimi planeti v odročnem prostoru galaksije
ne bo vredna nadaljnjega preučevanja, tudi če je nekoč gostila Temelje.
Lahko bi delovalo. Res.
Če ne bomo zašli iz Oboda,
bomo zanje nevidni.
Svobodni.
Bili bi svobodni,
čakali na primeren trenutek, gradili, postajali taki, kakršni morate postati.
Torej si prikazen?
Verjetno res.
-Kako je umreti? -Keir.
Kaj? Rad bi vedel.
Si kaj videl?
Ta vprašanja so zahtevna.
Potem pa preprosto. Kako si prišel sem?
Sinko, kako ti je ime?
Poly. Poly Verisof.
Veš, Poly Verisof, malo pred svojo smrtjo
sem zaužil tableto z milijoni molekularnih naprav, ki kopirajo same sebe.
Mojo krsto so po moji odredbi odvrgli v vesolje.
Tiste naprave so moje tkivo začele razgrajevati
na osnovne gradnike.
Nato so jih reciklirale,
nabrale še več gradiva, ledu, mikrometeroidov in podobnega,
ter sestavile notranje ogrodje Trezorja.
Praviš, da Trezor ni le tvoja grobnica?
Trezor je ti?
Ves čas si bil na Terminusu in nas opazoval?
Ne. Ne bi bilo modro, da bi bil ves čas čuječen.
Taka osama lahko razkroji celo najmočnejšega duha.
Ne, moje prebujanje so sprožili Anakreoni.
-Ko se je nično polje razširilo. -Salvor, obnova zavesti je zamudna.
Nično polje je le del Trezorjeve samodejne obrambe.
Te bomo še videli?
To pričakujem, Poly.
To ni prva kriza Temeljev. In tudi zadnja ne.
Pridobili ste si odlog, toda vojna z Vladarjem je neizogibna.
Do takrat pa si zapomnite ta dan. Ne pozabite, k čemu stremimo.
Vem, da se zdi tisoč let kot večnost,
vendar je v primerjavi z vso človeško zgodovino samo trenutek,
ki nam zlahka spolzi med prsti, če nismo pozorni.
Ne, čakaj! To je to? Samo to dobimo?
Dal sem vam, kar potrebujete.
-Pa videnja, ki si mi jih pošiljal? -Videnja?
Ja.
Prikazen. Že od otroštva se pogovarjaš z mano.
In tista videnja… Videla sem te na Trantorju, na počasni ladji.
Vodila so me. Pomagal si mi premagati krizo.
Zanimivo.
Hja, Salvor Hardin,
ne vem, kakšna sporočila dobivaš,
a zagotavljam ti, da jih ne pošiljam jaz.
Sprehodi se z mano.
Vem, ljudje me sovražijo, imajo me za zlobnega.
A sta prav nepristranskost
in ravnodušnost do trpljenja tista, ki mi omogočata učinkovito vladanje.
Galaksija je neznanska,
težave pa tako velike,
da se ne smem zmeniti za posameznika.
Tja poglej.
Veš, to, da se ne smeš obremenjevati, je prav posebno breme.
Z bratoma si ga izmenjujem, ker smo družina.
In imamo se radi. Po svoje.
To gotovo težko verjameš.
Azura, ali kdaj razmišljaš o svoji zapuščini?
O sledi, ki jo boš pustila za sabo?
Kot otrok sem želel biti boljši od Kleonov pred sabo.
Pametnejši, pogumnejši, smelejši v deljenju pravice.
A z dozorevanjem so se razvijale tudi moje težnje.
Nisem več želel biti najboljši.
Želel sem biti enak. Predvidljivo pogumen in pravičen.
In to sem želel tudi za svojega sina. Da bo še en, popoln Kleon.
Ni vaš sin.
Seveda je.
Moj brat je. In tudi moj sin.
Kot dojenčka sem ga zibal.
Zanj sem skrbel enako kot ti za rastline v tem vrtu.
Skrb za življenje je nekaj izjemnega.
Zakaj mi to pripovedujete?
Ker med vsemi prebivalci galaksije…
Izstopaš, ker si me oropala osebne zapuščine.
In to me pripelje do tvoje.
Vem, da te zarote nisi zasnovala ti, jo pa utelešaš.
Mojemu sinu si zlomila srce.
Tvojemu družinskemu drevesu smo sledili do prapra starih staršev.
Poiskali smo vse žive potomce teh šestnajstih posameznikov.
Poleg neposrednih tudi tete in strice,
bratrance in sestrične v prvem in drugem kolenu…
Veš, koliko smo jih odkrili?
712.
Nato smo poiskali vse tvoje prijatelje in ljubimce.
Prvega fanta, ki si ga poljubila, mladenko, s katero si izgubila nedolžnost.
Tvoje učitelje in sodelavce, tudi te v palači.
Našli smo njihove starše in sorojence. Vse tvoje stike.
Teh je še 839.
Skupaj 1551 ljudi.
Število življenj, na katerih si pustila sled.
Skratka, ljudi, ki bi se te spominjali po tvoji smrti.
In prav zdaj
so vsi iz tvojega kroga pod našim nadzorom.
V njihovo možgansko deblo meri delčni žarek.
Na moj ukaz bodo nehali obstajati.
Tako.
Ni jih več.
Azura, tvoja zapuščina je izbrisana.
Izničeni so vsi neznatni valovi, ki si jih širila po stvarstvu.
Dali te bomo v avtomatizirano celico in te hranili po žili.
Zvezano, da ne boš mogla dvigniti roke nadse.
Do konca življenja boš odrezana od čutov.
Nikoli več ne boš videla, slišala, vonjala, okušala, se česa dotaknila.
Vendar se boš zavedala.
In se spominjala, kaj si mi vzela.
Hari Seldon,
je vse to predvidel, a nam je to zamolčal.
Mislila sem, da bomo sodelovali
pri sestavljanju časovne kapsule, ki jo bodo zanamci nekoč odprli.
Ne pa, da bomo zagnali Načrt.
-Še vedno verjameš, da bo Država propadla? -Da.
In da človeštvo zmore več?
Seveda. Kdo pri zdravi pameti želi, da Država obstane?
Kaj je zdaj drugače?
To, da nam je vse zamolčal. Še več,
lagal nam je. Kot ko sem te kot otroka jemala na predavanja,
ti dala barvico in rekla, da zapisuj.
Samo zamotiti nas je hotel.
Verjela sem mu.
Sleherni besedi.
Pa nas je izdal.
Kaj misliš, kako se počutim?
Žal mi je, da te ni prepoznal.
Prepoznal.
Ne gre le za to.
Vsa ta leta sem mislila, da prikazen govori z mano.
Prepričala sem se, da je Hari,
in začela verjeti, da sem res nekaj posebnega.
Toda če videnj ni pošiljal on, kdo jih je?
Nihče? Moja domišljija?
Salvor, si nekaj posebnega.
Nično polje.
Pripeljala si Nepremagljivo. To je zelo pomembno.
Preživeli smo…
Čeprav naj ne bi.
Imela si prav.
Zdaj moramo zasnovati svoj načrt.
Po svoje sem jo spoštovala.
Žal mi je za tak izid.
Meni pa ne.
Nobene naslednje poteze, le zadnja. Je nisi tako opisala?
-Samo iz tira sem te hotela vreči. -Očitno je delovalo, Čuvajka.
Za svojega otroka sem želel naslednjo potezo.
Pred dobrim stoletjem so ga v miru ponudili Vladarju.
Znova ga ponujam…
Tebi.
Tudi ona je spoštovala tebe. Po svoje.
Jo boš odpeljal nazaj na Anakreon?
Ne. Anakreon smo pripeljali k njej.
Potaknjenec tallynskega hrasta je. Iz tega lesa je tudi tvoj lok.
Gozdarji pravijo, da je morda dovolj trmast, da se tu ukorenini.
Mi boš pomagala?
Ja.
V mesecih, ki so sledili,
so si otroci Oboda Harijeve besede vzeli k srcu.
Sovraštvo se je umaknilo moči.
Gradnja zahteva več moči kot požig. In Hari je želel, da gradijo.
Kar pa zadeva Nepremagljivo… Njen poveljnik je postal Hugo Crast.
Odpeljal jo je na nevidno stran zvezde,
sprožil veleplamen in Temeljem omogočil svobodo.
Poveljnik Crast.
-Poly. -Čuvajka.
-Kako napreduje Nepremagljiva? -Stabilizirali smo pogone.
Zlepa ne bo skočila v jedro kakšne zvezde.
-Čez koliko časa bomo zgradili novo? -Čez 18 mesecev.
-Poly, si rad v vesolju? -Ja.
-Poveljnik, kako dolgo boš tukaj? -Dolgih štirinajst ur, Čuvajka.
Zrcalo na teleskopu ni dobro postavljeno.
Bi mi ga pomagal naravnati?
Vem, o čem se pogovarjata.
Zakaj pa potem vljudno ne spokaš, Poly?
Stoj!
Počakaj!
Hari, kdo to počne, če ne ti?
Te se pa spomnim.
Najraje si jo imela.
V posteljici si spala z njo.
Govoril je, da zapiskaj nanjo, če te tlači môra,
in prikazni bodo odletele.
Največkrat je bilo dovolj, da si jo stiskala.
Na srečo. Otrok s piščalko je res preizkušnja za živce.
Jezil me je. Velikokrat sem ga našla tu.
Med delom je zaspal.
Abbasovi prvi izdelki so bili obupni.
Toda po nekaj sto nočeh se mu je odprlo.
Ponosen bi bil, veš? Županja boš. Njegova naslednica.
Volitve so zgolj formalnost. Prepričljivo boš zmagala.
Mama, kdo je dekle z vodnega planeta?
Na počasni ladji smo imeli banko zarodkov.
V vesolju ni bilo pametno donositi,
zato smo jajčeca in zarodke na varno shranili v banko.
Izbrala sem zarodek sporne darovalke.
Gaal Dornick.
Kakšna sprememba navodil za porod?
Spoznala sem jo, preden smo jo izgubili. Imela je izjemen um.
In oče?
Raych Foss.
Oba sem videla kot otroka.
Gaal nocoj.
Raycha pa…
Na začetku krize.
Hej!
Ves ta čas sem mislila, da doživljam Harijeve spomine.
Pa sem doživljala njune.
Zdaj je moja drugačnost veliko bolj logična.
Salvor, nosila sem te v maternici. Še vedno si moja hči.
Vem. Vendar sem tudi njuna.
Gaal je pobegnila v kriogenski kapsuli. Kam?
Bilo je na začetku potovanja.
Nekje pri Orionovem prstu.
Mislim, da je še vedno tam.
Mislim, da me kliče ona.
Da je za vsemi mojimi slutnjami.
40 svetlobnih let od Terminusa je. Kako naj bi te klicala?
Ne vem, a je ona.
Če je bila Gaal zaradi nečesa posebna, bi to lahko pojasnilo, zakaj sem tudi jaz.
Vedno so te privlačile zvezde.
Ja. In zdaj veva, zakaj.
Ker me nekaj vleče k njim.
Moram jo poskusiti poiskati.
Vem, ljubica.
In to tudi želim.
Ampak oditi moram zdaj.
Bojim se, da pozneje ne bom zbrala poguma.
Vzemi piščalko za prikazni. In še nekaj.
Ko jo boš našla, ji daj tole.
Vedno je bilo namenjeno njej.
Oprosti. Za vse.
Nimam ti kaj oprostiti, mama.
Bila sem tam, kjer sem morala biti.
Berač, zbudi se.
Se mi je zdelo, da boš tu.
Prekleto.
Hotela si oditi brez slovesa.
Predobro te poznam, Sal.
Tisti poljub na lice te je izdal.
Nisem želela, da boli bolj, kot mora.
Če ne boli, ni ljubezen.
To sem spoznal, ko sem moral s Tespisa, da so drugi lahko jedli.
Nihče ni šel za mano.
Ti pa greš za mano?
Lahko greš zraven, če hočeš.
Šel bi, če bi si to res želela.
A imam občutek, da moraš to narediti sama.
Vedno sem vedel, da boš nekoč odšla.
Le da sem mislil, da bom takrat ob tebi.
Boš jezen pozneje?
Nikoli.
Pazi na moj planet, boš?
Pazi na mojo ladjo.
Ni več tvoja.
To ni moj planet.
Galaksija je velika, Sal.
Veš, kje boš začela?
Približno.
Pojdi. Odidi.
Pojdi.
Daj.
Zbogom, Salvor Hardin.
Vladar.
Čas je.
Gotovo me sovražiš.
Vladar, ne morem vas sovražiti.
Rada vas imam.
Ker si tako programirana.
Vsa ljubezen je. Biološko ali kako drugače.
Ko se človeška mati novorojenčku zazre v oči,
se njuni možganski valovi uskladijo.
Vladar.
Prekleto naj bo tvoje dvorno vedenje.
Skoraj bi nas pogubil.
Brat, žal mi je.
Nisi moj brat. Niti brat Kleona I.
Nobenega Kleona, ki je hodil po teh zloščenih tleh. Nakaza si.
Jaz bi te že spremenil v pepel.
Toda kot si dejal,
o tem odloča srednji prestol.
Med odsotnostjo
sem imel priložnost za razmišljanje o naši dinastiji.
Zaspal sem v enem sektorju galaksije
in se prebudil v drugem.
Popačenje prostora in časa je v vseh ozirih čudež.
Na Devici
sem spoznal romarje, ki so vse življenje delali,
da pri prehodili spiralo soli.
V upanju, da bodo pred smrtjo imeli videnje.
Jaz…
Izzvala nas je ženska, ki je trdila,
da je duša, ki se ni zmožna spremeniti, obsojena na stagnacijo.
Nekaj podobnega je namigoval tudi Seldon.
Seldon je bil nečimrn slepar.
In vendar, brat…
In vendar…
Veja, ki se ne more upogniti, se bo prej ali slej zlomila.
Čas je, da se dinastija prilagodi.
Samo malo.
Si zmešan?
Ti je tisti skok omračil um?
Zato ne bi smel oditi.
Država je zgrajena na neminljivi stalnosti.
Če Galaktični svet odkrije,
-da je nit naše dinastije pretrgana… -Ne bodo vedeli.
-Bo po nas! -Iz tega se lahko učimo.
-Morda celo kaj pridobimo. -Pridobimo?
-Demerzel. -Roko si dvignil nadme?
-Slabič. -Ne dovoli, da me ubijeta.
-Ne bom. -Traparija.
Raje pretočim še enega od vaju, kot da tej spaki dovolim živeti med nami.
O tem odločam jaz!
Ne, če nas to vodi v propad.
-Psihozgodovina je napovedala… -Psihozgodovina?
Vladar smo! Zgodovina se uklanja nam!
Ne!
Vladar, zvesta sem.
Predvsem rodbini Kleon.
Ne.
Trupla se lahko znebiš sam.
Pričakujem, da bo novi utelešen in na tekočem do zajtrka.
Kaj je? Govori.
Načrti upornikov za oslabitev dinastije
so veliko obsežnejši, kot smo mislili.
Mislili smo, da so gene spremenili samo Svitu,
da je njegov sežig to končal.
Toda obsežnejši testi
so razkrili, da so onesnažili vir.
Torej vsi nadomesti kloni…
Niso več čiste kopije.
Kdaj se je to zgodilo?
Ne vemo.
Praviš, da sem nečist tudi jaz?
Morda.
Da.
In Mrak?
Vladarja preiskujejo prav zdaj.
Hvala, Gospodar senc.
Lahko odideš.
MODRI TOK
138 LET POZNEJE
Vstopam v letalski prostor Synnaxa.
VSTOPAM V SYNNAXOVO ORBITO
Začni spust v atmosfero.
Pripni se.
Plezanje iz zibelke.
Zapuščanje domačega udobja.
Nobenega varnega pristana.
86.982.283.
86.982.331…
86.982.341.
Samo krik v temi.
Smo sami?
In tudi če nismo, se bo komu zdelo vredno odgovoriti?
V redu.
Pojdi stran.
Hej. Hej, me slišiš?
V redu je.
Nič ti ne bo. Šš. V redu si.
Kaj si počela tam spodaj?
Kriogensko si spala več kot stoletje.
Zasilno sem pristala.
Nekoga sem iskala.
Koga?
Tebe.
Kaj?
Ime mi je Salvor Hardin.
Tvoja hči sem.
Prepričana sem, da je to tvoje.
Včasih skočiš.
In včasih te nekdo ujame.
Prevedla Polona Mertelj