PAGAL AIZEKO AZIMOVO ROMANUS
Pasitiki manimi?
Gailiuosi, kad susipažinome.
Bet susipažinome ir dabar esame čia,
visa galaktika sukasi aplink vieno asmens - tavo - veiksmus.
Reiči...
Nemanau, kad galiu tą padaryti.
Tu geriau už kitus žinai, kas pastatyta ant kortos.
Nekenčiu to, ką su mumis padarei.
Žinau. Bus lengviau, jei pyksi.
Aš nepykstu. Aš...
Aš myliu tave.
Tą irgi žinau, sūnau.
Padaryk tai.
Eik tiesiai į kriokapsulę. Ji suprogramuota tau.
Ir neužsuk pas ją atsisveikinti.
Neįvelk jos į tai.
Reiči.
Tebesapnuoju, tiesa?
Tai ne sapnas.
Kaip gali būti gyvas?
Nesu. Miriau „Išgelbėjime“.
Visus apkvailinai.
Jie mano, kad tau rūpėjo.
Bet tiesa ta, kad tau niekas nerūpi.
Visi jie - tik taškeliai diagramoje.
Todėl tau nieko neišeis.
Nes tau nerūpi, kas gyvens, kas mirs.
- Tu neturėjai mirti. - Bet tu pakeitei planą.
Įtraukei mane, nes nepasitikėjai. Jei būtum pasitikėjęs, būčiau išgyvenęs.
O dabar mane išmetė pro oro šliuzą kaip šiukšlę.
Paliko amžinybę sklandyti suledėjusį.
Tu nebuvai šiukšlė.
Ne.
Buvau tavo sūnus, o tu leidai man mirti.
Bet kodėl stebiuosi? Abu žinome, kad tai ne pirmas kartas.
Tau viskas gerai?
Jis daugiau nei šimtą metų neturėjo kojų.
Kalbant apie kojas, kaip jas atgavai, Hari?
Sakiau, kad nežinau. Į Ūnos pasaulį mane nukreipė Kalė.
Kaip? Buvai įkalintas Pagrindiniame Spinduliuotuve.
Ji man pasirodė. Mano protas jau seniai buvo aptemęs.
Ji leido suprasti, kad yra Pagrindinio Spinduliuotuvo apraiška.
Sutikau ją. Ji tokia pat tikra, kaip aš, bet mūsų radarai nefiksavo jos kaip gyvos.
O mane fiksuoja?
Taip.
Mano kūnas toks, kaip prieš pat mirtį.
Įėjau į urvą su Kale. Stovėjau tamsoje besvoris ir laukiau.
Po to pabudau šalia tavęs, stuburu jausdamas trauką.
Ji tave klonavo.
Taigi, po pusantro amžiaus genetinė dinastija turi konkurentą.
Pagaunu ironiją.
Kažkas norėjo, kad vėl taptum iš kūno ir kraujo.
Po to, kai šitiek privargai, kad pasiverstum idėja.
Pažiūrėkit. Aptikau kelias transliacijas.
Fondas išsiplėtė visuose Pakraščiuose.
Psichoistoriją jie perša kaip magiją.
Jie perša tave. Pranašą.
Ne mane. Jį. Tą kitą Seldoną.
Taip turėjo nutikti. Žmonėms patinka klūpoti.
Artėjam prie Ignio.
Tuoj priskrisime Ignį.
Nebent vėl užgrobei mano erdvėlaivį.
Ignis. Prieš tūkstantmetį čia buvo Imperijos valdos.
Įvairios gyvybės formos, bet Imperijai pasitraukus neliko žmonių.
Taigi, jei čia nieko nėra, kas mus kviečia?
Skverbiamės į atmosferą.
- Šūdas! - Kas?
Neigiamos atmosferos joninės dalelės privertė sistemą persikrauti.
Ką tai reiškia?
Reiškia, kad galiu tik leistis. Krentam kaip maišas.
- Taip blogai? - Taip!
- Gali mus nuleisti? - Užsičiaupk!
- Medžiai! - Žinau!
Nagi!
Hari, neužsigavai?
Tik truputį. Senokai nejaučiau fizinio skausmo. Smagu.
Gal mažomis dozėmis.
Patikrink sistemas. Tuoj grįšiu.
Kur eini?
Į džiungles. Kažkas stebėjo, kaip leidžiamės.
Manau, prieš tai turėtum padėti mums suremontuoti erdvėlaivį.
Leidomės gan triukšmingai.
Jei kas nors mūsų ieško, verčiau susitiksiu su jais lauke, ne čia.
Šūdas! Leidžiantis buvo pažeista rampa. Išeisiu pro oro šliuzą.
Leidiesi paveikiama savo vizijos. Nereikia.
Žinojau, kad nebus lengva.
Jie turėjo uždrausti visus pasikėsinimo įrašus.
Tiesa. Įrašai iš Imperijaus miegamojo taip pat neprieinami.
O kaip dėl mano šeimos?
Jokios informacijos, valdove. Atleiskit.
Ačiū, Markli. Netrukus turėsime dar vieną pageidavimą.
Pasikėsinimas įvykdytas Dienio miegamajame.
Turbūt teks ten patekti ir apsižvalgyti.
Ar tai tikrai - vienintelis kelias?
Nenorit, kad pasiūlyčiau savo jauną, stangrų kūną mainais už informaciją?
Nesijaudink, Ru. Neduosiu daugiau, nei norėsiu.
Tikiuosi. Kartais nesuprantu, kur dingo drovi, liūdna princesė Sarita.
Mirė kartu su likusia šeima.
Ji nori santykiauti.
Kaip ir tikėjotės. Norite tikros sąjungos, ne popierinės.
Taip. Viskas stoja į vietas. Bet aš...
Šiuo atžvilgiu pripratau prie tavęs.
Jūs - vyras. Visomis prasmėmis įspūdingas.
Ji nieko panašaus nebus mačiusi.
Būtent.
Pasimatyti pasiūlė ji, taigi, bus pasirengusi. Nereikės ilgai užtrukti.
Jaučiu, kad jūs pasirengęs.
- Būsiu netoliese. - Gerai.
Galvokit apie mane.
Užeikit, Sarita. Laukiau jūsų.
Ačiū, kad sutikote.
Suprantu, kad jaunoms damoms romantiški reikalai svarbūs.
Vidinė šventovė. Galima?
Prašau. Apsižvalgykit.
Tik pažiūrėkit. Įspūdinga.
Ačiū.
Ji restauruojama?
Pelėsiai. Parazitai.
Skulptūra sena. Iš pradžių ji vaizdavo Kleoną I,
bet buvo iš naujo perdaroma kiekvienam Dieniui pagal jo indėlį
į Imperiją.
Ar virš jūsų - orbitų žiedai? Labai dramatiška.
Mano brolis pradėjo juos kurti. Aš užbaigiau.
Jie matosi daug ryškiau nei maniau.
Iš pradžių nuo žemės jų turėjo nesimatyti.
Bet norėjau, kad žmonės matytų arkas it pančius, juosiančius pasaulį.
Piliečiams reikia priminti, kad jie gyvi tik todėl,
kad aš to noriu.
Jūsų aura. Neišjungiate net sueities metu?
Visada įjungta.
Tokia stipri? O jei panorėsit,
nežinau... kelių pliaukštelėjimų?
Spėju, čia yra mentelių, kuriomis galėčiau paženklinti jūsų sėdynę
karališku antspaudu.
Liepsiu padaryti.
Jūsų lova labai patogi.
Yra sena patarlė,
karalius niekad nemiega ramiai ant savo pagalvės.
Ar tai tiesa?
Manau, tiems kitiems karaliams reikia geresnių pagalvių.
O aš manau, kad šitą pokštą kartojat ne pirmą kartą.
Vis dar juokiatės iš pagalvės?
Ne. Iš jūsų.
Manau, suprasite, kad kai vyras ir moteris yra kartu,
jei norite, kad viskas klostytųsi deramai, vyras turi būti viršuje.
Jaučiuosi kaip kvailė.
Išmoksite. Pakelkime suknelę.
Keliai?
- Ne. - Ką jūs...
Ne, man pavyks.
Čia mano kojos pirštas. Gerai. Man pavyks.
- Ar norit, kad... - Nekalbėkit.
Jau esate tai dariusi.
Jei atvirai, šitaip - niekada.
Apsimetinėjate. Žinau, kad turėjote meilužį.
Jis žuvo per nelaimingą atsitikimą, iškėlusį jus į sostą.
Kodėl nesistebiu, kad tiek daug žinote apie paskutines mano šeimos dienas?
Nenorite su manimi sugulti.
Žinau, kodėl jūs čia. Šiame kambaryje vos nežuvau.
Čia šitas kambarys?
Mačiau, kaip vaikštinėjote aplink, viską įsivaizdavote,
bandėte išsiaiškinti, kodėl nepavyko.
Gailitės, kad jiems nepavyko, tiesa?
Gal įsivaizduojate, kad tai išlygintų įsivaizduojamas teisingumo svarstykles?
Gal sumokėjote už tą rezultatą?
Taip! Bandžiau suprasti, kaip žudikai čia pateko.
Ne dėl to, kad juos pasamdžiau.
Dėl to, kad bandau išsiaiškinti, ar čia saugu gyventi.
Ar kada nors bent bandėte pažvelgti mano akimis?
Ar bent žinote, ką reiškia žvelgti kito žmogaus akimis?
Iš kur galėtumėt žinoti? Jums artimiausi žmonės - jūs.
Manote, negaliu jūsų apsaugoti?
Apversiu Trantorą aukštyn kojomis. Surasiu išdavikus...
Ieškote jau ne vieną dieną, bet nieko neradote.
Atsiprašau, Imperijau, bet man netapo ramiau.
Jei atmetate mano pasiūlymą tuoktis, pasakykit dabar!
Ir pasirašyti sau mirties nuosprendį?
Suraskit išdaviką, prisiekit, jei galit, kad gyventi bus saugu, ir sutiksiu.
Aišku, kad galiu. Dėl to prisiekiu!
- Tada sutinku! - Dabar išeikit!
Viską girdėjote?
Ne. Buvau tarnų patalpose.
Ji įtaria, kad nužudžiau jos šeimą. Turėjau apkaltinti ją pasikėsinimu į mane.
Padėtis įkaito. Mes susižadėjom.
Sveikinu.
O dėl šeimos išžudymo, nėra jokių įrodymų prieš jus.
Aš tuo pasirūpinau.
Su ja turime būti atsargūs.
Ji protinga ir gali regzti savo planus.
Būsimai imperatorienei pasisekė labiau, nei ji to nusipelnė.
O jūs nepasitenkinote.
PRIEŠ 30 METŲ...
Ačiū, Imperijau.
Vadinkite mane Kleonu.
Man patinka.
Jūs tokia apetitiška. Kaip tapote tokia gardi?
Valgau daug druskos, Kleonai.
Aš paruošta vartoti.
Kuo jūs vardu?
Ru. Ru Korinta iš Valdų.
Gražus vardas. Gražus žmogus.
Prislopinsiu aurą, jei kartais panorėtumėt atsilygindama įkąsti.
Neįtikėtina.
Galim grįžti anksčiau? Kai išsirinkote mane Gosamerio rūmuose?
Šiuo metu čia darosi labai įdomu.
Mes prie to grįšime. Laukti - pusė smagumo.
Gerai. Anksčiau į tą pačią dieną.
Tai sudėliota iš vaizdinių, matytų daugelio akimis Gosamerio rūmuose.
Štai ir jūs.
Manau, jos bando patraukti jūsų dėmesį.
Viena iš jų tikriausiai ką nors išsinarins.
Kaip liūdna.
O kaip jūs patraukiate kieno nors dėmesį?
Aš? Nepakeliu akių nuo savo žaidimo.
Ar efektas toks, kokio pageidaujate?
Matau tik jūsų kojas, todėl nesu tikra. Bet pašnekesys suteikia vilčių.
Aš tai prisimenu. Iškart po to prisiminimai baigiasi.
O dabar galite grįžti prie sekso.
Suprantate, kad jų trūksta? Prisiminimų?
Ne.
Paėmiau jus už rankos, o paskui erdvėlaiviu keliavau namo
su įkandimo žyme ant peties ir pilna sąskaita banke.
Viskas atrodė taip, kaip turi būti, tarsi nieko netrūktų.
Tikrai?
Galvojau, kad keista tuščia dėmė neduoda ramybės, kaip...
kaip vatos gniužulas galvoje.
Maniau, jei jau turite tokį sugebėjimą, galėtumėt...
Niekad nepataisote savo prisiminimų?
Manau, imperatorius galėtų išmesti akimirkas, kurias nori pamiršti.
Bet negalėtumėt jų ištrinti dėl istorijos.
Ne, jie būtų saugomi Memoriume, kartu su įprastais atsiminimais.
Bet tai įdomi mintis.
Kas?
Apgailestavimų pabaiga.
Ar taip padarytumėt?
Niekada. Mielai apgailestauju.
Noriu prisiminti vaizdą nuo kalno viršūnės.
Net jei tai reiškia, kad prisiminsiu ir nuopuolį.
Jums pasisekė, kad galit pasitikėti savo prisiminimais.
Regis, dar neįvaldei subtilaus prisėlinimo iš už nugaros meno.
Labai gerai. Turėtumėt pagalvoti apie...
Mesk.
Pakelk rankas. Nusiimk kaukę.
Sveika, Sale.
Ne. Tu turi jau būti miręs.
- Nusivylei? - Ne, bet...
Bet tu esi tu. Dovanų gavusi arklį, apžiūri jo dantis.
„Elgeta“ pasakė, kad užmigai kriomiegu.
Terminuse man nieko neliko, Sale, todėl padariau tą patį.
Gal ir perdaviau tau valdymą, bet erdvėlaivis kodu susietas su manim.
Nureguliavau kriokapsulę sinchronizuoti pabudimo ciklą su „Elgeta“.
Tą akimirką, kai nuspręstum grįžti į pasaulį, grįžčiau ir aš.
Bet kaip galėjai atsidurti čia?
Šokinėji po visą šį kvadrantą, Sale.
Užtikau tavo trajektoriją Ūnos pasaulyje.
Atvykau į Ignį pusdieniu anksčiau už tave.
Nespėjau nė mirktelėti ir jau girdžiu tavo švelnų balsą.
Atsiprašau.
Nenorėjau taip žiauriai pasakyti apie Salvorę ir viziją.
Negaliu to pamiršti,
todėl beprasmiška man liepti paprasčiausiai apie tai negalvoti.
Arba padėk, arba nieko nesakyk.
Visa psichoistorijos esmė - ateitis nėra iškalta akmeny.
Bet visos mano vizijos išsipildė.
Sinakse sapnavai didelę bangą, kuri tave užlieja.
Taip nenutiko. Tu čia.
Kaip sužinosime, kokie mūsų veiksmai
pakeis Salvorės likimą?
Negalim žinoti. Net jei galėtume, ar turėtume?
Tu tik nori, kad jos atsižadėčiau,
nes negali prisiversti rūpintis kuo nors kitu...
Ji ir Reičio vaikas.
Todėl ji - mano anūkė.
Jei būčiau žinojęs...
Ir ką? Būtum pasielgęs kitaip?
Nežinau. Norėčiau manyti, kad taip.
Bet embrionas - visai kas kita, nei tikras žmogus.
Mes nebuvome nusprendę,
ar susilauksime kūdikio.
Nes jis žinojo, kad jo čia nebus. Abu to norėjome.
Tu gali pabūti su ja dabar. Ne visiems taip pasisekė.
„ELGETOS“ RAUDA DURŲ VALDYMAS
Gaale, kur Pagrindinis Spinduliuotuvas?
Kapitono kajutėje. O ką?
Ji šypsosi.
Paslėpk jį. Nesakyk man, kur.
Dabar.
Salvore, pristatyk nepažįstamąjį, kurį atvedei į mūsų erdvėlaivį.
Formaliai kalbant, erdvėlaivis mano.
Gerai.
Hugas Krastas iš Terminuso.
Jis mano švyturys, tas, apie kurį pasakojau.
Šiek tiek daugiau nei švyturys, Sale.
Atidarykit oro šliuzą.
Gerai.
UŽRAKINTI
Hari, atidaryk duris.
Atidaryk, Hari.
PRIĖJIMAS APRIBOTAS
PRIĖJIMAS SUTEIKTAS
Hugai, kokio tu ūgio?
Beveik dviejų metrų.
- Pasak „Elgetos“ įrašų, 1,81 m. - Hari, ką darai?
„Elgeta“ sako, kad jūsų bendras svoris neatitinka trimis kilogramais.
Juokauji? Tiek galėjau išprakaituoti džiunglėse. Atidarykit.
Tai ne Hugas.
Hari, trys kilogramai nieko nereiškia. Pora bokalų alaus.
Tai masė, o Hugui jos trūksta.
Gal tai jo įranga ar dar kas nors.
Perprogramavau erdvėlaivio sistemas. Durų neatidarysit.
Daktare Seldonai, čia aš, Hugas. Buvau ten per pirmąją krizę.
Aš - tas, kuris nuvyko ir pakvietė tespidiečius.
„Valio Hugui“. Prisimenat visa tai?
Šiaip jau, jis neprisimena.
Hugas - vienas iš mūsų. Čia jo erdvėlaivis.
Jo? Tespidiečių erdvėlaivis.
Tada jis vis dar turi genetinę kodo sąsają su sistema.
Taip, teisingai. „Elgeta“ jį pažįsta.
Perduok jam valdymą.
Negaliu. Jis visam laikui perdavė „Elgetą“ man.
Tikrai? Būdamas pagr. kompiuteryje, atstačiau pirminius nustatymus.
Prakeikimas! Jei neatidarysi, perduosiu jam valdymą.
Salvore, palauk.
Perduok.
„Elgeta“, pradėk vykdyti protokolą.
Erdvėlaivio perdavimas Hugui Krastui.
„ELGETA“ SKENUOJA PERIMETRĄ
Dabar jis pats gali atidaryti oro šliuzą.
Atidaryk ją.
Hari, turime bėdą.
Salvore, saugokis!
Išjunkite išorinius erdvėlaivio ginklus arba nužudysiu ją.
Hari!
- Salvore! - Gaale!
Atjunk jų protus.
Taigi, sužadėtuvės įvyko.
Jis įtarė, kad keliu pavojų. Turėjau jį nuraminti.
Kaip visada kartodavot, priartėjimas prie sosto turi savų privalumų.
Sužinojau, kad žudikai tikrai buvo patekę į miegamąjį.
Jie turėjo lazerinius kardus, freska už lovos buvo aptaškyta krauju.
Bet kitą vakarą jis vakarieniavo kartu su mumis.
Ar taip gali būti? Gal jis vis tik buvo pakeistas.
Markli, turime sužinoti, kas nutiko tame kambaryje pasikėsinimo dieną.
Duodu žodį, valdove, niekas negali pasiekti tų įrašų.
Imperijaus atmintis tikrinama taip pat, kaip sugulovių
ir kitų rūmų darbuotojų.
Prisiminimai saugomi amžinai.
Originalūs jų įrašai saugomi vietoje, vadinamoje Memoriumu.
Gali ten patekti?
Taip. Bet Kleono prisiminimų niekas nepaviešins.
Dienio gal ir ne.
Bet kažkas juk gydė jo žaizdas.
- Klavidžeri? - Sarge Jarteli. Imperijaus įsakymas.
Dienys nori Asklepijaus atminties įrašų.
Turiu datą, laiką ir saugyklos numerį.
Duokit man.
Pasikėsinimas į gyvybę.
Jis juos jau turėtų turėti.
Žinot, tikiuosi, kas nors registruoja įsakymus.
Jis ištrynė viską, ką turėjome iš tos dienos,
- net trečio virėjo pavaduotojo atmintį. - Tik darau, kas liepta.
Ačiū, sarge.
Man neramu, Demerzele.
Sakai, tik Dienys gali pakeisti savo prisiminimus?
Teisingai. Arba jūsų, arba Aušrio.
Taip negalima.
Mes visi turėtume turėti tokią galią.
Kadaise turėjote. Bet po užpuolimo
Dieniui dėl jūsų abiejų kilo įtarimų.
Bet jis matė atminties patikras. Žino, kad mes nekalti. Jis...
Vis tik naująją išskirtinę galią įsikišo į užantį.
Jei Dienys pašalino mano arba Aušrio prisiminimus,
kaip tą sužinotume?
Jūsų prisiminimai saugomi Memoriume.
Ir dar išsamesnė manoji atmintis yra nekintama.
Tad, jei kils klausimų, yra dvi atsarginės kopijos.
Bet nežinočiau, kaip klausti.
Nejausčiau, kad kažko trūksta.
Jei brolis Dienys žengtų tokį drastišką žingsnį, pasakytų man.
Kaip žinote, privalau visada daryti tai, kas geriausia Imperijai, ne tik Dieniui.
Aš jums pasakyčiau, broli Vakari.
Visada būsiu čia, kaip kad visada buvau.
Brolis Dienys labai daug užsikrovė ant savo pečių.
Ačiū, Markli.
Paleisk įrašą.
Jei nepamatysime krentančio kardo, pažiūrėkim, į ką jis pataikė,
ir ką jie tada darė.
Molekuliniai ašmenys buvo ištepti nanotoksinais.
Turime 12 sekundžių, kol pabrinkimas pražudys smegenų kamieną.
Duokit man.
- Pusė galvos. - Negali būti.
- Čia Demerzelė. - Ji - mechaninė? Matau mechanizmus.
Trantoras turėjo mechaninių žmonių, bet prieš tūkstantmetį.
Visi išnyko. Uždrausti. Nė vienas neišgyveno.
Aš liečiau jos ranką. Ji buvo šilta ir gyva.
Tai ne kraujas.
Kas tai bebūtų, jis tikrai išsitaškė.
Ji buvo miegamajame su juo.
Ir ji - robotas.
Žinojau, kad atsidursim čia, kai Dienys paprašė išeiti iš sosto salės.
Jis priima sprendimus, siunčia maištingus generolus į misijas.
O dabar jis atėmė šią galią.
- Jis tikrai ne šito norėjo. - Aš su juo nesikalbėjau.
Aš taip pat. Neturėjau tiek nuolankumo, kad pripažinčiau, jog man to reikia.
Pažiūrėkim.
O jei mūsų genomo pataisos buvo nepakankamos,
kad mūsų pirštų atspaudai sutaptų?
Neužsimink apie tai.
Jei jis žinos, kad nebesame kuriami pagal jo atvaizdą, sutraiškys mus.
O dabar tylėk.
Kleonai, stovime prieš tave.
Sūnūs, broliai, visi vienam asmeny, norim prisiliesti prie didingos atminties,
slypinčios šaltinyje, iš kurio visi kilome.
Mūsų rankos pasakoja mūsų istorijas, o tai - tavo istorija.
Meldžiu, išklausyk mūsų klausimą.
Kertu, kad tai mano delnas.
Aš - Kleono I-ojo atmintis. Kas į mane kreipiasi?
Mes. 16-asis ir 18-asis tavo asmens eksponentai.
Dėkojame tau už gyvybes.
Užduokite klausimą, broliai.
Brolis Dienys turi išskirtinę galią koreguoti mūsų prisiminimus,
o mes neturime teisės net sužinoti, ar jis tai padarė.
Ar tai atitinka tavo sumanymą?
Tai pradėjote peštis tarpusavyje?
Jis užgrobė per daug galios.
Trys Imperijos pusės išsimušė iš pusiausvyros. Turime iš naujo...
Gana.
Jūs - vienas žmogus.
Jei susiskaldysite, užtrauksite nešlovę man ir mano planui.
Jūsų natūrali būsena - būti išvien.
Pavydėti Dieniui reiškia pavydėti sau.
Genetiškai mes identiški.
Bet temperamentai gali skirtis. Ir šis Dienys,
jis... jis leidžia mūsų valdingajai pusei...
Žinau savo temperamentą ir daugybę jo atspalvių.
Į juos visus atsižvelgta.
Kaip suprasti?
Tai ne tavo reikalas.
Kaip gali taip sakyti?
Argi sukūrei šią sąsają ne tam, kad galėtume į tave kreiptis pagalbos?
Aš čia tam, kad suteikčiau tai, ko jums reikia. Ne daugiau.
Svajonė gyvena jumyse.
Nes tu neleidai jai užgesti.
Sarge, norime pamatyti duomenis mūsų atminties saugykloje.
Konkrečiai - kokio dydžio mūsų atminties duomenys?
Nežinojau, kad Imperijų domina metaduomenys.
Ar prieš tai neradote, ko ieškojote?
Ne.
Aišku. Turėsiu paieškoti.
Tuo pačiu prigriebk visų Kleonų atminties duomenis.
Turime kai ką palyginti.
Visų? Iki kurio?
Iki paties pirmojo. Mūsų buvo tik 18.
Tau pavyks, žmogau.
Man prireiks minutėlės. Prašau, palaukite kairėje.
Įžūlus mulkis.
Reiktų nukirsti jam nykščius.
Ar tau neatrodo, kad mes čia nebelaikomi viršiausiais?
Manai, kad... Turiu galvoje...
Mums juk negresia pavojus? Mes - Imperijus.
Prisimeni, kas jis buvo?
Imperijus Algrenas? Prieš Kleono valdymą.
Taip. Pažiūrėk į potėpius. Žalia ant kaklo.
Pridėta po jo mirties, kaip išnaša. Ką ji simbolizuoja?
Išrėžtas dryžis.
Simbolizuoja atskalūną. Išdaviką. Jam įvykdyta mirties bausmė dėl išdavystės.
Mūsų daug, bet mes - mirtingi.
Turėjau tai numatyti. Turėjau visa tai numatyti.
O Dienys?
Dienys nuo pat pradžių vienaip ar kitaip ketino įsirašyti į istoriją.
Man valdant
kilo nedidelių konfliktų,
kurių nekildavo šimtus metų,
bet neišsprendžiau nė vieno iš jų.
Demerzelė grąžino taiką galaktikoje vietoj manęs.
Bet Dienys, net būdamas jaunas, manęs dėl to gėdijosi.
Jis klausė, kaip būsiu vadinamas istorijoje?
Tikrai ne taikos nešėju, nukariautoju ar net išdaviku.
Tu dar nemirei.
Tavo paveldas dar neišryškėjo.
Kai žmogus pasensta, jam neberūpi, ką pats prisimena.
Jam rūpi, kaip jį prisimena kiti.
Galiausiai visi esame tik prisiminimų saugyklos.
Gal Dienys padarė tau paslaugą, atidavęs tavo sostą.
Dabar gali turėti tai, ko aš visada norėjau.
Ko tu norėjai?
To, ko nori visi jauni vyrai.
Gyvenimo.
Meilės.
Buvau toks gražus.
Imperijau.
Palik mus.
Septyniasdešimt aštuoni?
Visi mano atminties katafilai.
Koks mano skaičius?
29.
Peržvelkime likusius Kleonus.
89, 87, 82,
83 ir vėl 87.
Tai guodžia.
Regis, pasieksiu vidurkį, kai man sueis...
- Kas? - Kas tai?
Kleonas I turėjo 213 katofilų atminties?
Jis buvo ypatingas.
Logiška, kad jis turėjo įvairesnę gyvenimo patirtį.
Tiesa.
Bet šitiek kartų didesnę?
Ar jo gyvenimas buvo toks pilnas įvykių?
Ar mūsų gyvenimuose kažko trūksta?
Ką darysime?
Visiškai nieko, kol nesurasiu kokio nors sverto.
Salvore?
Tu sveika?
Fiziškai? Taip.
- Tavo nuojauta neklydo. - Vargu, ar dabar tai guodžia, ar ne?
Jie paėmė mano ginklus.
- Tada mes - kaliniai. - Kieno kaliniai ir kur?
Visa tai iš laikų prieš genetinę dinastiją.
Imperatorius Kandaras V, jo vasaros rūmai, kuriuos Kleonai turbūt paliko pūti.
Nėra sargybinių.
Keista kaip kalėjimui.
Girdite?
Turime eiti ten.
Nieko negirdžiu.
Aš girdžiu. Balsus. Šnabždesius.
Sklinda iš ten.
Aš - Telema Bond, septintasis kūniškasis Paa įsikūnijimas,
šviesos, išminties, skraidančių būtybių ir Antrųjų Amžinybės Rūmų deivės.
Paa jus sveikina. Parodykite jos ženklą ir prisistatykite.
Deive, aš - Haris Seldonas iš Strylingo universiteto.
Jos - mano kolegės.
Ar jos pačios negali prisistatyti?
Gaalė Dornik iš Sinakso.
Salvorė.
Sveiki, Hari Seldonai, Gaale Dornik
ir Salvore Hardin iš Terminuso.
Jūs - mūsų svečiai.
Aukos kartais plaukia prieš srovę.
Maistas - iš dievo žmogui.
Ačiū už svetingumą, Deive.
Iš kur žinome, ar tai saugu valgyti?
Galėjau nužudyti jus, kol miegojote. Ar pažadinčiau, jei norėčiau nunuodyti?
Įdomu, kodėl išvis mus atjungėte.
Esu sunkiai pasiekiama. Retai sulaukiu lankytojų.
Norėjau sužinoti jūsų ketinimus. Bet jei dėl to jaučiatės įkalinti,
ar jaučiatės saugūs?
Jaučiuosi apsiginklavusi.
Labai įdėmiai žiūri į deivę, Hari Seldonai iš Strylingo.
Atsiprašau. Tiesiog saulė labai ryškiai šviečia virš jūsų.
Paa - šviesos deivė.
Tikra tiesa. Tačiau, kad ir kaip ryškiai šviečia saulė,
nuo jūsų nekrenta šešėlis.
Jūsų įsikūnijimas nėra labai kūniškas, Deive.
Kreipiuosi į tą, kuris viskam vadovauja, gal galim baigti šią šaradą?
Spėju, tikroji Telema Bond?
Taip ir maniau, kad pastebėsi.
Tie, kurių psichika neišbaigta, kompensuoja kitais jausmais.
Atsiprašau, bet norėjau stebėti jus jūsų nestebima.
Kai praleisite su mumis šiek tiek laiko, suprasite, kodėl saugomės.
Kas jus atvedė į mūsų pasaulį?
Nuojauta.
Tarsi kažkas mus šauktų. Girdite?
Taip.
Turite galvoje balsą? Mano balsą.
Taip turėtų būti. Mes esame prieglobstis,
girdėjote mūsų pasveikinimą.
Judvi jį girdėjote, nes esate tokios kaip mes. Turit visus pojūčius.
Kai kurie mus vadina mentalikais, bet man mielesnis žodis „regintieji“.
Atvykau pirmoji.
Maniau, Ignis gali tapti prieglobsčiu kitiems regintiesiems, ir juos pašaukiau.
Kaip švyturys praplaukiančius laivus. Bet pasiskolinau tavo vaizdinį.
Aš įsivaizduoju magneto traukiamas geležies drožles.
Arba liepsnos traukiamą drugelį.
Nėra taip mirtina.
Žodžiu, kai surandame vieni kitus, esame saugūs ir stiprūs.
Įvairiausių gabumų ir talentų telepatai.
Ta liūdna mažoji deivė buvote jūs vaikystėje.
Mano sugebėjimai buvo palaikyti dieviškumu, dėl to vos nepraradau proto.
Nedievinkite vaikų. Jiems tai ne į naudą.
Daugumai buvo blogiau.
Persekioti gimtuosiuose pasauliuose jie pabėgo, kol jų nenužudė.
Pažvelkite į Lorono nudegimus.
Džosajaus randą.
Žinote tą jausmą, tiesa, Gaale?
Kai reikia bėgti, kol tavęs nenužudė.
Matau randelius, gautus tam, kad pabėgtumėte.
Argi ne ironiška būti reginčiuoju, kai tavo dievas tavęs nemato?
Aš jus matau, net jei jūsų dievas negali matyti.
Ir tave, atskirtą nuo bendruomenės, desperatiškai trokštančią pritapti.
Jūs mus tikrinate.
Jūsų protai skaidrūs kaip vanduo.
Dalykai, kuriuos praradote. Žmonės.
Atsiprašau, kad mums teko panaudoti tavo žmogaus atvaizdą, Salvore.
Esi daug sentimentalesnė, nei stengiesi atrodyti.
Taip, jis mane pabučiavo. Užsikruškit.
Nemaniau, kad taip nutiks. Atsiprašau.
Bet, žinai, labiau pyksti dėl to, kad pavadinau tave sentimentalia.
Tu man patinki.
Tai tu apsimetei Reičiu, tu - ta, kuri buvo mano galvoje.
Haris Seldonas yra garsus. Plačiai žinoma, kad miręs ir sunkiai perprantamas.
Man reikėjo, kad pagalvotumėt apie mirtį ir prisikėlimą,
kad galėčiau pasistengti suprasti, kas nutiko.
Tai supratote? Kas nutiko?
Neįsivaizduoju. Hario viduje labai miglota.
Bet matau, kad turite planą.
Ir manote, kad ši vieta bei mano regintieji - jo dalis.
Teisingai. Ir ši vieta, ir jie - jo dalis.
Ateikite pas mane rytoj, ir mes tai aptarsime.
Tai, kad visi esate čia ir taip garsiai galvojate,
kelia įtampą.
Mano žmonėms reikia pailsėti.
Kiek išskaitėte mano miglose?
Užtektinai, brangusis.
Kas tai?
Kalbate apie tai?
Manau, jis vadinamas Pagrindiniu Spinduliuotuvu.
Taip, būtent.
Jie labai stengėsi apie jį negalvoti.
Girdėjau, kaip Haris liepė Gaalei jį paslėpti.
Aš jį rasiu ir sulaužysiu.
Antrojo Fondo nebus.
Išvertė Sandra Siaurodinė