PĒC AIZEKA AZIMOVA ROMĀNU MOTĪVIEM
TRANTORS
PIRMS 610 GADIEM
Sensenos laikos, bet ne tālu
lielā un senā pilī dzīvoja mazs un izlutināts princis.
Četrdesmit trīs, 44.
Viņa māte bija izcila imperatore,
un viņa tēvs valdīja viņai līdzās.
- Viņi vēl nezināja... - Kleon!
...ka ir pēdējie no Entunu dinastijas.
- Jā, māt? - Ko tu dari?
Skaitu sejas.
Visa Impērija princi dievināja.
Viņam bija dots vārds, kas no nozīmē "slavenais".
...303...
Viņam bija pieteikts tālu neaizklīst, bet viņu virzīja spēle.
...307, 308.
Trīssimt...
Te kāds ir?
Viņš bija nonācis gaitenī, kas nebija lietots jau tūkstošiem gadu.
Trīssimt desmit.
Vai atbrīvosi mani?
Pagaidi!
Es zinu stāstus.
Daudz stāstu. Vai gribi vienu dzirdēt?
Un tad mehāniskie cilvēki saprata, ka viņiem ir jāslēpjas.
Lielie paslēpās ļoti lielās vietās, un mazie - ļoti mazās,
ar ceļiem, pievilktiem pie ausīm...
Sadalītā sieviete slepenajā kambarī
bija pirmais noslēpums, ko princis neatklāja saviem vecākiem.
Viņš bieži atgriezās un klausījās viņas stāstus par Impērijas izplešanos,
par Robotu kariem uz viņas dzimtās planētas, ko sauc "Zeme".
Viņa palika tāda pati, bet, protams, princis auga.
Kas tas vispār par vārdu - Demerzela?
Tas ir sievietes vārds, jo tagad esmu tādā izskatā.
Vecs vārds, bet nav mans pirmais.
Cik veca tu esi?
Es jau tev stāstīju. Nedaudz pāri 18 000 gadiem.
Tu esi mele. Tik ilgi nesaglabājas nekas.
Un tu saki, ka tu neguli.
Es neguļu.
Es gaidu.
Mani?
Tu esi vienīgais, kurš nāk.
Zini, te ir mehānisms, kas tevi varētu salikt kopā.
Es ļoti gribētu būt brīva.
Ja es to izdarītu, tu būtu brīvāka par mani.
Nešķiet pareizi, vai ne?
Kleon, tu esi satraukts, un tas tevi padara netīkamu.
Kas ir noticis?
Nomira mana māte.
Man žēl.
Stundu esmu imperators. No rīta mani piekals tronim.
Tas nav ieslodzījums.
Tavā varā ir izveidot Impēriju tādu, kādu vien vēlies.
Man gan stāsta ko citu.
Tradīcijas, savienības, kaut kādas nepatikšanas Zelta Zirga sektorā...
Es ar mokām tiku prom no savas padomnieku armijas.
Un varbūt es te vairs neatgriezīšos.
Skaidrs.
- Vai tu šiem padomniekiem uzticies? - Varbūt.
Tagad negribu par to domāt.
Sensenos laikos, bet ne pārāk tālu es biju karotāju vadone.
Kad zaudējām slavenā kaujā,
mani saņēma gūstā un atveda pie Imperatora Aburanisa.
Arī viņš tronī bija kāpis nesen, bet citādi viņš tev nelīdzinājās nemaz.
Viņš nebija Kleons.
Viņš nelika telpai uzmirdzēt.
Mašīnsieviete viņu fascinēja.
Viņš veica iegriezumus un atrasto pētīja.
Viņam patika arī vērot manu seju, redzēt, kā es reaģēju.
Redzēju - viņam patīk iztēloties, ka es jūtu sāpes.
Viņa dēļ es izdalīju asaras,
un viņš tās vērtēja tikpat augstu kā gūtās zināšanas.
Ar laiku viņš saprata, ka viņš mirs un es palikšu,
un ka arī es esmu viņu vērojusi un no viņa mācījusies.
Viņam bija bail, ka es ar šīm zināšanām atsākšu karu.
Beigās viņš radīja šo mehānismu, lai es nekad vairs nebūtu brīva.
Es nesaprotu.
- Kāpēc viņš tevi neiznīcināja? - Es esmu retums. Varbūt pat unikāla.
Nepieciešama, lai radītu man līdzīgus.
Kleon, tu arī esi unikāls.
Tu esi gudrāks par savu priekšgājēju.
Tev ir lielāka vara, nekā padomnieki grib tev atklāt.
Ja tu gribētu mani atbrīvot un ņemt par savu padomnieci, tu to varētu.
- Tu tikai gribi tikt laukā. - Nē. Kleon...
Nesauc mani tā!
Es esmu Impērijs!
Un tu mani vairs neredzēsi.
Protams, ka viņš atgriezās.
Demerzela bija viņa lielākais noslēpums un vienīgais draugs.
Un tas vairs nešķita pareizi - turēt viņu kailu un saskaldītu.
Vai izdevās? Tev viss labi?
Es esmu pilnīga. Paldies, Kleon.
Tā nav brīvība. Tikai...
integrācija.
Uzlabojums, par ko esmu pateicīga.
Es tev atnesu šo.
Tā ir skaista.
Es tevi nevaru atbrīvot tikai tāpēc, ka esi man vajadzīga.
Šai kambarī esmu pavadījusi 5000 gadus.
Vēl pārdesmit gadu neko nemainīs.
Esi tik pārliecināta, ka tevi atbrīvošu?
Tu no manis kaut ko gribi.
Reiz tu man teici, ka neizstāstīti stāsti kļūst par nastu.
Sen nevienu tavu stāstu neesmu dzirdējis.
Sensenos laikos, bet ne pārāk tālu
es iepazinos ar kāda sena galma konkubīni.
Katru nakti, kad karalis ar viņu bija guvis baudu,
viņa par to stāstīja tā, it kā tā būtu bijusi viņas pirmā reize.
Un katru rītu
pēc miega
viņa bija aizmirsusi, ka tas vispār noticis - kā uz burvju mājienu.
Un tāpēc karalim katru nakti gultā bija priecīga jaunava.
Viņa bija galma dejotāja, apveltīta ar izcilu dabisko grāciju.
Tāpēc, kaut arī viņas mūžam amatieriskie centieni viņu apmierināt...
Demerzelas stāsti kļuva atklātāki, vilinot princi ļauties iekārei.
Viņa teica, ka reiz viņš viņu atbrīvos, un viņš sāka tam ticēt.
Protams, ka viņai bija taisnība, taču tas prasīja daudzus gadus.
Esi sveicināts, Kleon.
Apsveicu ar tavām laulībām.
Es tās atcēlu.
Padomnieki ir nikni.
Tu vairs neesi jauns.
Tauta noteikti jau sen gaida mantinieku.
Kāpēc?
Viņa nebija tu.
Es domāju par Imperatoru Aburanisu
un to, kā savus pēdējos gadus viņš pētīja, kā noturēt tevi gūstā.
Es esmu darījis pretējo.
Esmu pārmeklējis visu galaktiku un atradis lietas
un nepieciešamās zināšanas, kas vajadzīgas, lai tevi atbrīvotu.
Tas ir no Zemes.
Uzskati to par saderināšanās dāvanu, ja esi ar mieru mani precēt.
- Tev ir vajadzīgs mantinieks. - Man tam ir risinājums, bet vispirms...
Tas bija mirklis, kad viņa bija brīva.
Mirklis pirms 5000 gadiem.
Viņa varēja salauzt viņam sprandu...
taču to neizdarīja.
Un šīs izvēles dēļ viņa zaudēja visu.
Tagad es varēšu ļaut tev staigāt brīvi.
Atceros, ka tev ir jāievēro likumi.
Un pirmais likums...
tev aizliedza kaitēt cilvēkiem.
Tā savulaik bija.
Nu re.
Tā!
Vai tu vari...
mani noskūpstīt?
Labi.
Tagad...
vai vari man kaitēt?
Aiziet!
Ko tu esi izdarījis?
Pamēģini vēl.
Tu joprojām vari kaitēt cilvēkiem,
tikai man ne.
Vēl tas tev neļaus pārraidīt sevi uz citu ķermeni.
Tā nav brīvība.
Ja būsi tik tuvu tronim, brīvība ir nedaudz jāiegrožo.
Tev tas ir jāatceļ.
Es to nedarīšu. Un tu to nespēj,
jo vissvarīgāk ir tas, lai tu būtu lojāla man. Mūžīgi.
Tu esi cilvēks. Tev nepieder "mūžīgi".
Tas vēl nav viss plāns.
Tā daļa par mantinieku.
Būs citi tādi kā es - ar maniem gēniem un tavu lojalitāti -,
bet ne ar šo atmiņu.
Tas būs tavs uzdevums - atlasīta atmiņa.
Man būs jābūt lojālai tavām ēnām.
Tas ir cietsirdīgi. Tevis necienīgi.
Tas ir labākais, ko varu. Tas nav maz.
Tu varēsi dzīvot atklāti. Tu būsi īpašā padomniece. Tuvu tronim.
Slepus varēsi nākt uz manu gultu.
Un pēc manis, kad valdīs puscilvēki,
viņi būs mūsu bērni.
Un tu veidosi viņu izvēles un mīlēsi viņus,
un tu saglabāsi šo dinastiju.
Un caur viņiem - valdīsi pār Impēriju.
Ja nu es dodos prom?
Ja es pametu šo planētu. Šo sistēmu.
Es cerēju, ka pēc manas nāves paliksi.
Domāju, ka tava programma tevi atvestu atpakaļ.
Tā nav brīvība.
Demerzela, tādas nav nevienam valdniekam.
Es tev dodu galaktikas lauvas tiesu.
Sevi pašu un savu sirdi. Un tā nav maza dāvana.
Un tāpēc - vai par to...
tu mani mīlēsi?
Jā.
Kā gribētos, lai būtu to pavaicājis, pirms atbildi padarīju par obligātu.
Neilgi pēc tam,
saskaitījis visas sejas, kuras viņam bija lemts redzēt,
mazais princis nomira.
Tad viņš, protams, bija kļuvis vecs.
Taču vienalga bija pārsteigts.
Patīkami beidzas stāsti.
Viss cits beidzas ar šoku un šausmām, un nepatiesu pārliecību par rītdienu.
Tātad mēs ar brāļiem esam sildījuši troņus
ar savām bezvērtīgajām imperiālajām pēcpusēm, kamēr īstais Impērijs ir viņa?
Bet arī viņai nav varas.
Proti, viņas varā ir viss, tikai ne tas, ko viņa vēlas.
Viņa ir mīlēta.
Impērijs trīskāršo manu mīlestību, un ar to vajadzētu pietikt, brāli.
Es tev neesmu brālis.
Tavs eksperiments ir galā.
Pēc Zenīta un Seretas laulības
tas, ko Demerzela bija spiesta sargāt, vairs neeksistēs.
Tā domā tu.
Es esmu Paa - gaismas,
gudrības, lidojošo radību
un otrā mūžības kambara dieviete.
Tas laikam ir mans.
Paa... es tev dodu savas sāpes.
Es ņemu tavas sāpes, mans bērns. Un paņemot tās kļūst par manām sāpēm.
Paa, es tev dodu savu redzi.
Es ņemu tavu redzi, mans bērns. Un paņemot tā kļūst par manu redzi.
Paa, es tev dodu savu balsi.
Es ņemu tavu balsi, mans bērns. Un paņemot tā kļūst par manu balsi.
Paa, es dodu tev savu mīlestību.
Es ņemu tavu mīlestību.
Un paņemot tā kļūst par manu mīlestību.
Paa, es tev dodu savu ķermeni.
Es ņemu tavu ķermeni, mans bērns. Un paņemot tas kļūst par manu ķermeni.
Apturiet viņu!
Gāla!
Gāla? Gāla?
Gāla?
Es esmu atjēgusies.
- Gatava? Skrienam! - Jā.
Ielenkums. Ir laiks.
Ej.
Uz Invictus!
Tuvojamies Termina orbītai. Visiem posteņos gaidīt pavēles.
Nu? Ja tev būtu jāsalīdzina.
Cietuma kameras?
Šī ir daudz jaukāka nekā pilī. Nepārprotams uzlabojums.
Daudz omulīgāk.
Labrīt. Mallova kungs, brāli.
Es esmu ģenerālis Bels Rioss, Impērija pērs.
- Kāpēc mēs vēl esam dzīvi? - Tāpēc, ka ne man jūs nogalināt.
Mans leitnants saka, ka pie jums atradis šos.
Kas tas ir?
To sauc par rokādes ierīci, ģenerāli. Un tai ir sava cena.
Ja gribat, lai nodemonstrēju, aplieciet to daļu.
Mezgls gan palicis bez aproces, taču darbojas.
- Varens triks, kā tikt laukā no kameras. - Ne tas vien. Ar to tiek iekšā. Vareni.
Un tas? Vai tas arī ir vareni?
Ar to es pats nevarēju tikt skaidrībā. Liekas, mani apzīmogoja Kosmiskie.
Domāju, ka tā jūs mūs noķērāt.
Mans nākamais jautājums ir jums abiem.
- Vai jūs esat stulbi? - Viņa nav.
Kāpēc tad provocēt Impēriju? Jūs gluži vai uzprasāties mirt.
Jūs uzbrukāt pilij.
Kāpēc lai pieredzējis krāpnieks piepeši pieņemtu fatālu nomales ideoloģiju?
- Vai mīlestības dēļ? - Tieši tā.
Bet varbūt es arī beidzot esmu noticējis tām Seldona stulbībām.
Jā. Impērijas gaisma dziest.
Tāpēc ļaujat, lai jūs vada mirušā Hari Seldona roka?
Kā jūs vada Kleona I rēgs?
Impērija var sabrukt.
Es pat teikšu, ka Impērija sabruks, bet vēl ne.
Un pat ar mūsu miroņa rokām uz stūres mēs esam stipri pārāki par jums.
Tā jūs draudat? "Mans mironis ir lielāks par jūsējo?"
Bet ir.
Bet man aizvien ir sajūta...
it kā mani mēģina vilināt.
Tāpēc tiksim vaļā no dīvainajiem nezināmajiem.
Pag, pag!
Ja man būtu bijis plāns, tad ir skaidrs, ka tas nedarbojas, ne?
Varbūt mēs jūs tiešām atvilinājām.
Neapzināti. Gara vadīti.
Varbūt mēs jūs atvilinājām, lai jūs redzētu Terminu.
Varbūt jūs ieelposiet ticības bacili un apiesiet otro krīzi.
Varbūt mēs uzvarēsim karā kā ieguvām planētas -
bez asins izliešanas.
Kad iespējams, no asinsizliešanas ir jāizvairās.
Taču tas ir retums, tāpēc...
Pag, pag. Nu...
- Ģenerāli, uz tiltiņu! - Viņš tuvojas?
Impērijs ir uz klāja.
Ģenerāli Rios!
Jūs mūs aplaimojat, Impērij.
Ģenerāli, es tikko Impērijam stāstīju par mūsu izlūkošanu galvaspilsētā.
Nocietinājumi un pārvaldes ēkas ir parastajās vietās.
Parādiet karstuma attēlus!
Ir kaut kas negaidīts?
Šī vieta mani nedaudz satrauc. Kas tas ir?
Varētu būt viņu baznīca.
Cilvēku pilna baznīca. Interesanti.
Impērij, esam sasnieguši šaušanas attālumu.
Kopā ar mums uzbrukuma pozīcijās ir 19 trirēmas klases kuģi.
Tas ir Invictus, imperatora Toreliana kuģis.
Skat, ko viņi ar to ir izdarījuši.
Viņi būs muļķi, ja cīnīsies pretī. Aplenkums ir izdevies.
Viņiem nav, kur atkāpties.
Vai dzirdat, Impērij?
Domāju, ka varam viņus uzveikt bez neviena šāviena.
Ticiet man, es zinu, ka viegla uzvara sniedz mazāku gandarījumu,
- bet aplenkums tam ir dom... - Jums taisnība.
Atveriet sakaru kanālu ar Terminu!
Pasakiet, ka gribam pārrunāt noteikumus.
Es pats nolaidīšos uz planētas, lai pieņemtu viņu padošanos.
Tas nav ieteicams.
Viņai taisnība, Impērij. Šī ir delikāta lieta.
Ģenerāli Rios, jums reiz labpatika man atgādināt, ka neesmu redzējis kauju.
Tad nu gūsim no tā kādu labumu.
Es būšu Kleons, kurš izvēlējās mieru.
Lēdij Demerzela!
Viņš visu saka tikai pareizi. Vai jūs tas satrauc tāpat kā mani?
Es viņam dodu padomus. Apšaubīt nav mans uzdevums.
Es izpildīšu savas funkcijas, ģenerāli.
Un sagaidu, ka jūs izpildīsiet savējās.
Es jūs izvēlējos ar iemeslu.
Impērij! Lai gaisma mūžam nenodziest.
Es esmu Sefs Sermaks, Fonda direktors.
Tas ir padomnieks Sats, un tā - mūsu jaunieceltā uzraudze.
Domāju, varam izvairīties no vardarbības, kas pieprasītu uzraudzes uzmanību.
Es pat ierados ar izlīguma dāvanu -
jūsu virsgarinieku.
Viņš atgriezies tēvijā.
Tagad mums jāpārrunā jūsu padošanās nosacījumi.
Mēs jūs pavadīsim uz Fonda torni...
Nē. Liekas, es gribu aiziet uz turieni.
Tā ir baznīca, Impērij.
Tad jau svētceļniekam jūs neatteiksiet?
Protams, ne.
Ak tad te jūs radāt brīnumus.
Šo priekšposteni dibināja Hari Seldons, lai izveidotu enciklopēdiju.
Vai es maldos?
- Jūsu Eminence... - Maksājām par Galaktikas Enciklopēdiju.
Es gribētu to redzēt.
Nekādas enciklopēdijas nav.
Nez kāpēc zināju, ka tā teiksiet.
Mūsu metodes ir izvērsušās,
taču mēs aizvien strādājam, lai uzlabotu cilvēci.
- Mūsu darbs... - Kāds darbs?
Baznīcas darbs?
Lai notiek.
Virsgariniek! Jūsu kārta!
Jūs mums stāstījāt par izrādēm, ko rādījāt nomalēs.
Pārlieciniet mani par kaut ko!
- Es nevaru tā... - Skaidrs, ka varat.
Pārlieciniet mani kā tādu Sivennas lauķi.
Parādiet, kas Seldona Svēto baznīcai paslēpts kuplajās piedurknēs.
Klausiet!
Jūs atrodaties Scientisma baznīcā.
Paverieties uz mistērijām, ko...
Ar degsmi!
Šis aparāts...
ir vienīgā cilvēkam zināmā ierīce,
kas neglītu dzelzi
var pārvērst par spožu, dzeltenu zeltu.
Man ir dzelzs!
Atcerieties Hari Seldonu!
Gara spējām nav robežu!
Gara spējām nav robežu.
Tieši tā, brāļi.
Domāju, ka tāpēc esmu tik ilgi nodzīvojis.
Es vienmēr esmu gribējis redzēt, kas ir aiz nākamā pakalna.
Un es esmu redzējis brīnumus.
Esmu redzējis kuģus, kam piemīt savs prāts,
šķērsojis gaismas gadus vienā elpas vilcienā.
Redzējis svētu ēdienu, kas dziedē katru vainu.
Zelts, radīts no dzelzs.
Tā ir alķīmija.
Burvju mākslinieka triks.
Tas nav triks.
Matērija un enerģija ir viens un tas pats.
Dod gana daudz enerģijas, un matērija mainīsies.
Pati par sevi šī ierīce nav nekas īpašs.
Pārvērst metālu nav galvenais.
Galvenais ir pārvērst sekotāja dvēseli.
Vai jūs sekotājiem stāstāt arī par pasaules galu?
Vai šīs ziņas jūs taupāt tikai imperatoriem?
Mēs pareģojam ne tikai iznīcību.
Tur iekšā mājo arī cerība.
Galaktikas Gars nav pārdabisks. Tas ir vienkārši progress.
Tā ir personiskā aura.
Tādu valkāt drīkst tikai imperators.
Un jūs tās pārdodat salašņām?
Nē. Mēs tās atdodam par brīvu.
Esmu redzējis diezgan.
Jūsu baznīca ir arsenāls.
Un jūsu reliģija - sekta.
Dodiet ziņu ģenerālim Riosam.
Pasakiet, ka orbītā ir Impērijas īpašums un viņam Invictus jārekvizē stundas laikā!
Mēs planētu pārņemam!
Jūs teicāt, ka pārrunāsiet noteikumus.
- Mums... - Šie ir mani noteikumi.
Šis nav karš. Šis ir policijas reids.
Priesterus un padomniekus nogaliniet. Zinātniekus saņemiet dzīvus.
Gatavojiet manu kuģi.
Lūdzu, nedariet to! Nedariet to!
Vēlreiz noskenējiet Invictus.
Atlasi abordāžas komandu. Pārņem kuģi. Mēģināsim ne...
Invictus ir darbotiesspējīgs.
Izvirzīt vairogus!
Paņemiet visus ieročus!
Palaist čukstflotili!
Kaujā neesat piedalījusies, leitnante?
Nē, kungs, neesmu.
Es arī ne.
Mums daudziem šī ir pirmā reize, bet šodien iesaistās visa rota.
Jā, kungs.
Impērij.
Impērij, mums jādodas prom.
Apšaude!
Ģenerāli, jāizkliedē mūsu iznīcinātāji.
Pavērst mūs pret bortu!
Ģenerāli. Ģenerāli!
Visām baterijām - vērot un šaut!
- Ģenerāli, jāizkliedē iznīcinātāji! - Es tevi dzirdēju.
Tas veiksmei.
Ņem savu eskadriļu. Uzbrūciet ar visu spēku. Ej!
Viņi Beggar nepārvietoja. Tur augšā!
Re, kur ir.
Ņem.
Es tev sekošu.
Hari gribēja, lai to nosargājam.
Telemas ļaudis tūlīt būs klāt.
Ej!
Uzmanību! Ielaušanās perimetrā.
Salvora!
Loron! Tiešām mani uz to piespiedīsi?
Ja nesāp, tā nav mīlestība, Salva.
Ātri gan atsteidzos, ne?
Mēs šo apvidu ļoti labi pazīstam.
Nezinu, kur biji to paslēpusi,
bet ir jauki tam beidzot pieskarties.
Uzmanīgi! Negribu, ka tu sabojā savu ķermeni. Joprojām grasos to lietot.
Telema, es zinu, ka tu negribi mirt.
Bet tava dzīve ir pilna ciešanu un sāpju...
Jauki. Mācība apgūta.
Urbini manu rētu, es paurbināšu tavējo.
Tā gan tev ir dīvaina rotaļlieta. Tev tās nekad nav patikušas.
Tu neesi mans tēvs.
Te pat nevar saost okeānu.
Tu esi Telema Bonda,
un tu beigsi izlikties par manu tēvu!
Mēs jutāmies tik svētīti, ka mums ir tik gudra meita!
Tu izņēmi savus akmeņus.
- Iespļāvi sejā baznīcai. - Nē, tu esi Telema.
Bet mēs tomēr devām tev patvērumu.
Par spīti visam, mēs no tevis neatteicāmies.
Tu... Nē, tu nekas neesi.
Tu nekas neesi, tikai ilūzija.
Ilūzija spēj pateikt patiesību.
Tevi vajā vainas apziņa, Gāla,
jo tu esi vainīga.
Visi tie maldi par pasaules glābšanu.
Tu nevari izglābt pat viņu.
Pareģes spējas tev dotas velti.
Telema!
Tu jūti viņa tuvošanos, vai ne?
Tev nevajadzēja mūs pārcelt uz šejieni. Tu baidies no nāves?
Šī ir nāve. Skaties!
Salva!
Uzmanību! Konstatēta izotermiska anomālija.
Ieslēdzu siltuma pārvades sistēmu.
Fonds cīnās pretī.
Invictus bija gatavs karam. Un ir ieradušies papildspēki - čukstkuģi.
Vecs kuģis un pāris laiveles pret Impērijas armādu?
Ļausim mūsu ģenerālim attaisnot savu reputāciju.
Kas tie tādi?
Tos te senos laikos sasprauda bērni.
Derībās.
Domājat, ka mani apturēs Dieva griba?
Ja vēlas, Seldons māk aizstāvēties.
Varbūt viņš no jums nebaidās.
Impērij!
Seldon!
Esmu šeit, Impērij.
Sveiks, Polij.
Lēdij Demerzela.
Jūs nevarat uzvarēt. Atsauciet savus kuģus.
Nē.
Atceros, kā jūsu tiesā domāju:
"Viņam var nepiekrist, bet šis vīrs tic tam, ko runā.
Viņš grib novērst ciešanas."
Tās ir ciešanas.
Es runāju par kaut ko daudzkārt lielāku
gan apjomā, gan ilgumā.
Likās, jūs to varētu saprast labāk par citiem.
Taču jums ir taisnība.
Es negribu, lai cilvēki velti mirst.
Parunāsim par atrisinājumu manā kabinetā.
Kleon!
Visiem pilotiem! Doties uz kuģiem, gatavoties startam!
Pellis-1! Pellis-1! Dodu atļauju startam.
Impērijas iznīcinātāji.
Sagatavoties atvairīt!
Pellis-1 - visiem spārniem. Līdzināties pēc manis.
Pellis-3 gatavs.
Pellis-6 gatavs.
Mērķis - ienaidnieka kuģi. Attīrīt ceļu uz Invictus!
Destiny, te Pellis-1. Kurss perpendikulāri.
Pellis-2, ieņemu uzbrukuma pozīcijas.
- Viņi ir tieši... - Smaga apšaude!
Tiem ķēmiem nebija jābūt tirgotājiem?
Nezaudēt modrību, Pellis-6.
Katrā kuģī uzrāda divas dzīvības. Artilēristi?
Pellis-4, lidoju tev blakus.
Infrasarkanais uzrāda tikai vienu pilotu.
Mērķis - dzīvības aizmugurē! Tas nav artilērists, tie ir smadzeņu audi.
Atkārto, Pellis-1!
Mērķis - lidaparāta aizmugure.
Tas ir navigācijas centrs.
Pilsētā redzēju jūsu statuju.
Elku grāvējs beigās pats kļuvis par elku.
Gan jau Galaktikas imperators neņems ļaunā pāris sekotājus.
Mēs ar brāļiem esam valdījuši simtiem gadu.
Par dieviem sevi neesam pasludinājuši ne reizi.
Par to var strīdēties.
Taču...
es darīju to, kas bija nepieciešams.
Izskatās, ka jūsu mērķis attaisno daudz līdzekļu.
Cik zemu esat gatavs krist?
Aklie eņģeļi mani gribēja nogalināt miegā.
Vai jūs viņus sūtījāt?
Man slepkavas nav vajadzīgi.
Es zinu, kā Kleoni izbeigsies. Un kad.
Nu protams.
Sabrukums nav meli, Zenīt. Man jums tas nav jāstāsta.
Nē, man tiešām liekas, ka ir. Pārlieciniet mani!
Jūs esat šeit. Jūs to piedzīvojat.
Un tas nozīmē, ka Impērija baidās.
- Jūs projicējat savus uzskatus. - Nu, es esmu hologramma.
Es šeit esmu tāpēc, ka nebaidos.
Es nepieņemu tumsību kā vispārzināmu iznākumu.
Esmu šeit, lai novērstu turpmāku vardarbību.
Flotes priekšgalā?
Un, ja kāds rada iemeslus karam, tad tas esat jūs.
Jūsu garinieks veicina nevienprātību Tālajos Apvidos.
Jūs parādāties manā troņa zālē.
Jūsu vīri uzbrūk pašai pilij.
Vai jums mani jāprovocē, lai nonāku pie jums vēlamiem matemātiskiem secinājumiem?
Provokācijas ir neizbēgamas, vai to autors esmu es vai kāds cits.
Jūs gan to saprotat, vai ne?
Jūs esat ieprogrammēta kalpot Impērijai, pareizi?
Kas tai ir noderīgāks?
Vai Impērijas galvenais mērķis ir vara vai ilgtspēja?
Abus dabūt nevar.
Kuru no šiem iznākumiem vēlaties jūs?
Tagad nav laika zīlēt tējas biezumos.
Jums noteikti ir kāds vērtīgāks trumpis. Citādi jūs būtu mēģinājis mūs nogalināt.
Jūs vienkārši atkorķētu nākamo.
Diezgan!
Jūs brīdinājāt par stagnāciju, bet es adaptējos!
Dinastija attīstīsies.
Visu, ko sakāties gribam, es esmu izdarījis!
Ar mani jūs nebijāt rēķinājies.
Nē, es esmu sastapis svešos.
Jūs tāds neesat.
Taču mani aprēķini pieļauj lūzuma brīžus,
un tajos slēpjas izdevība.
Pat tagad jūs pastāvat uz saviem skaitļiem.
Jā!
Tāpēc, ka es to dēļ gāju nāvē.
Un es nepieļaušu, ka manu mūža darbu izdzēš cita lepnums.
Demerzela, jūs teicāt, ka neatbraucāt pēc tējas biezumiem.
Ja nu es jums piedāvātu kristāla bumbu?
Tikko attīrījām ceļu uz Invictus.
Destiny - Pellis-1. Drīkstat sākt uzbrukumu.
Sapratu, ģenerāli.
Nu tad ar visu spēku.
Mēs tuvojamies mērķim.
Gatavojamies notēmēt uz dzinējiem...
Atlikt! Atlikt!
- Viņi tēmē pa dzinējiem. - Viņš ir mūsu ugunslīnijā.
Pagriezt kuģi!
Nu taču!
Jā!
Pellis-1 - Destiny. Es atgriežos...
Ak nē.
Nu taču, Glej!
Nu taču! Nē.
Pellis-1?
Tas ir pirmradiants.
Tajā ir ietverta visa psihovēsture.
Es jūs šurp atvilināju, lai to atdotu. Es varu iemācīt Demerzelai to lasīt.
Dators, ko viens mākslīgais intelekts nodod otram.
Cilvēces nākotni noteiks tie no mums, kas patiešām ir cilvēki.
Tas ir būvēts pēc karaliskās pavēles. Jūs dodat to, kas man jau pieder.
Vēl viens pelnu trauks man patiktu labāk.
Šī nav nekāda spēle.
Ģenerāli!
Fonds atkāpjas. Invictus ir neitralizēts.
Nu re. Tagad viss ir galā.
Ko pavēlēsiet, Impērij?
To tūlīt uzzināsim, ģenerāli.
Viss manis teiktais ir patiesība. Esmu gatavs jūsu ļaudīm izrādīt žēlastību.
Apmaiņā pret ko?
Atzīstiet, ka jūsu aprēķini ir kļūdaini, un es Terminu saudzēšu.
Pavisam vienkārši.
Demerzela, lai kas šodien notiktu, galvenais ir mums visiem izdzīvot.
Nākotne tiek izgudrota katru sekundi.
Es neblefoju, Seldon.
Izgudrojiet labāku.
Es jums nevaru dot to, ko vēlaties, Zenīt. Psihovēsture ir īsta.
Ģenerāli, nogāziet Invictus uz planētas.
Uz planētas ir tikai civiliedzīvotāji.
Pavēle jums ir dota.
Ziniet, tas ir atbilstoši. Invictus bija jābūt manam ierocim.
Tas nogāzīsies uz jūsu pusperētās impērijiņas.
Singularitāte Terminu izgriezīs ar iekšu uz āru,
un jūs un viss, kas jūs reiz bijāt, tiks aizmirsts.
Viņos vienmēr nākas vilties, vai ne?
Beggar, atvērt gaisa slūžas!
Beggar, aizslēgt slūžu durvis!
Beggar, izvadīt no slūžām visu skābekli.
Nē!
Salva.
Es tevi mīlu.
Lūdzu, Salva.
Nē. Nē.
Nožēlojama ilūzija.
Man viņa nekad nav patikusi.
Tas ir viņš. Eu, izrūnītais ķēms!
Vakardiena! Pagaidu imperators.
Ko tu dari?
Atvainojos, ka uz Trantora nevarēju palikt ilgāk.
Mums nesanāca satikties.
Aizvediet viņus uz tiltiņu.
Demerzela?
Kas ir?
Man jāpieslēdzas citai problēmai mājās.
Šī ir mūsu uzvara.
Nē, tava.
Es nesaprotu.
Reizēm mani sauc risināt citas lietas - kā tagad.
Tavas veidošanās gados tas notika bieži,
kad centos salāpīt Impērijas irstošās vīles.
Tu uzaugi nepastāvīgs savās domās un tikumā.
Es cerēju, ka, ierosinot fizisku intimitāti, man radīsies ietekme,
lai labotu tavus trūkumus.
Tas neizdevās.
Es tev atvainojos par to, kāds esi kļuvis.
Tā bija mana neuzmanība.
Kāds es esmu kļuvis?
Esmu kļuvis par Zenītu, kurš redzēja, ka ir vajadzīgas pārmaiņas,
kurš radīja šīs pārmaiņas un ir gatavs radīt jaunu dzimtu.
Kāds gan es esmu kļuvis?
Es esmu pilnīgs cilvēks.
Nē. Tu esi spermatozoīds, kuru vada viņa lokanā astīte
un kurš tās juceklīgās kustības uzskata par komplicētām.
Tagad dodies darīt to, ko gribi, jo tevi mainīt ir par vēlu.
Sagatavot lēcienkuģi! Es dodos uz Trantoru.
Ei, kas notiek?
- Eu, es tev uzdevu jautājumu. - Tu manā pilī ielēci ar kuģi!
Uz to ir jāatbild!
Ģenerāli?
Esam gatavi, impērij.
Triecienmīnas Invictus ietrieks planētā.
Pellis-1 - Destiny. Dzirdat?
Gleiven?
Sveiks, ģenerāli!
Mēs tevi pazaudējām. Kur tu esi?
Termina tumšajā pusē?
Nē, esmu uz planētas.
Kuģis pagalam. Atpakaļ nevaru tikt.
Pavēle ir dota, ģenerāli.
Uguni!
PELLIS-1 - PRIVĀTA LĪNIJA
Ei, Gleiven.
Saki.
Zenīts man ir pavēlējis nogāzt Invictus uz planētas.
Nu re.
Dod pavēli.
Ģenerāli.
Bel, paklausies.
Ja tu tagad zaudēsi posteni, cietīs visa galaktika.
Tā pavēle ir jādod.
Tai grāmatā...
Dūsema grāmatā. Gribi zināt, kura ir mana mīļākā vieta?
Kad karotājs dievam prasa padomu.
Un dievs saka...
saka: "Mani tu vari pakļaut tikai ar mīlestību."
"Un tajā es labprāt pakļaujos."
Es...
tevi mīlu, Gleiven.
Atklāt uguni.
Palīdziet! Direktoram vajadzīga palīdzība!
Es nevarēju viņu apturēt.
Man ir tik žēl.
Nē. Nē.
Tulkojis Imants Pakalnietis