ISAAC ASIMOVI ROMAANIDE AINETEL
Varjumeistri vaigistaja.
Sa lased mind jälitada?
Ma hoian alati silma peal kõigel, mis mulle huvi pakub.
Ja ma ei hakka küsima, kuidas see sinu kätte jõudis.
Küll aga tahan ma teada, kuidas sa teenijate koridorid avastasid.
Need ei ole muutunud ajast, mil ma Härmahoovis teenistuses olin.
Teadmised salakoridoridest on riiklik saladus.
Sa ei saa neid mäletada.
Ja ma kontrollisin ise su mälu kustutamist, enne kui sind koju saadeti.
Pilvedominioon on õppinud mälestusi taastama.
Mul on alles kõik mälestused siin veedetud ajast. Kõik.
Ja mina arvasin, et me usaldame teineteist.
Ei. Sa arvasid, et mina usaldan sind.
Miks ma peaksin sulle meie riigisaladusi pakkuma?
Et sulle muljet avaldada?
See, et sa koridore tunned, teeb sinust kahtlusaluse
mu venna mõrvakatses.
Vaevalt. See abielu on Dominioonile kasulik.
Ma ei seaks seda ohtu.
Noh, siis jääb vaid küsimus, mida sa Demerzeli kambris teed.
Leedi Demerzel on selgeks teinud, et ta on kuningannale ohtlik.
Ei.
Ei. Demerzel on imperaatorile nagu pereliige.
Kust ta tuli, Videvik?
Ta jääb siia igaveseks, nagu ta siin alati olnud on.
Ebamääraste vastuste ajad on möödas, vana sõber.
Demerzel on robot.
Viimane robot terves galaktikas. Ometi on ta imperaatori teenijatüdruk.
Mis on tema otstarve?
Ta jääb siia igaveseks, nagu ta siin alati olnud on.
Jah, sa ütlesid seda just praegu, sõna-sõnalt.
Kas keegi on need sõnad sinu ajju istutanud, Videvik?
Kas sa kuuled ennast?
Sind on programmeeritud, nagu Demerzeligi.
Ta jääb siia igaveseks, nagu ta siin alati olnud on.
Ta jääb siia igaveseks,
nagu ta siin alati olnud on. Ta...
Ma tean seda.
Tema tööriistakasti kaunistus. Kaheksa planeeti.
Pikka aega elasid robotid ja inimesed täiuslikus harmoonias üksteise kõrval.
Aga nüüd tagasi vaadates näis juhtunu peaaegu vältimatuna.
Inimesed kohtlesid neid julmalt.
Ja lõpuks olid nad inimlikumad, kui me oleksime aimatagi osanud.
Robotid arenesid, nad hakkasid mõistma oma kohta ühiskonnas ja...
Vaata seda osa. Neid kujutatakse nii nukratena, need jooned...
Nad ei tahtnud muud kui vaid seda, et neid tunnustataks isiksustena.
Ja kui sellest keelduti, hakkasid nad tapma.
Keiser Benefoss langes roboti käe läbi.
Robootika esimesest seadusest hiiliti mööda,
mis oleks pidanud olema võimatu.
Aga see rikkumine, esimene omasuguste hulgas, sütitas sõjad.
Robotid robotite vastu.
Robotid inimeste vastu.
Lõpuks võitsime meie ja robotid hävitati.
Kõik peale teie oma.
Ta jääb siia, nagu ta siin alati olnud on.
Miks sa seda fraasi kordad?
Ma ei tea.
Iga kord, kui ma meenutada üritan, on tulemuseks tühjus.
Kui sa ei mäleta, kuidas teie lähim nõuandja teie juurde tuli,
siis mis veel puudu olla võib?
Dominioon suudaks ka sinu mälu taastada.
Palun, las ma eemaldan selle vatitupsu su pea seest.
Veider.
Ei mingit liikumist.
Vaatleja lähedus aktiveerib pigmendid. Meie asukohta arvestades...
Liikuma peaksid kõik.
Vabandust, imperaator. Teid oodatakse hukkamisele.
Seldoni veripunased saadikud. Asumist.
Päev laseb seda sündmust näidata terves galaktikas.
Kus on Salvor?
Kindlas kohas.
Ta sai teada, et ma tapsin Hari.
Palun ära mängi lollikest.
Räägime parem avatud kaartidega.
Sa mõistsid, et Hari on surnud, kohe kui see juhtus.
Sa tundsid, kuidas ta uppus, eks?
Ma tundsin, kuidas vesi mu oma kopsud täitis.
Ma tundsin kõike.
Miks? Miks sa seda tegid?
Mul on väga kahju, Gaal.
Aga, põrgusse, mõtle natuke.
See, et sa suudad tajuda kannatusi ka ise kaugel viibides,
näitab, kui võimas sa oled.
Ja see, kuidas sa tõde varjasid, mitte ainult Salvori, vaid ka minu eest...
Hari oli üleliigne. Lootsin Salvori pärast, et sa loobud Harist.
Aga nägin su südant, sa hoolisid temast.
Ja mul on üsna kiire, nii et ma tegin selle raske asja ise ära.
Ma tahan Salvorit näha. Kohe.
See pole võimalik.
Miks?
Sest sa pole tegelikult siin.
Salvor? Kas sa kuuled mind?
Salvor, kas sa kuuled mind? Salvor!
Ta ei kuule.
Mis toimub? Miks ma siin olen?
Kas näed neid taldrikuid enda pea kohal?
Need on sordiinid, mis sinu mentaalsed lained blokeerivad.
Kui jääd siia piisavalt kauaks, langeb lõpuks ka su viimane kaitsemüür.
Tunnen, kuidas sa mind eemal hoida püüad.
On miski, mida sa mulle näidata ei taha.
Sest see kuulub mulle.
Mitte kauaks, laps.
On aeg.
Pane see mängima.
Cleon! Cleon!
Paljud teist ei mäleta Hari Seldonit, edasipüüdlikku revolutsionääri.
Enam kui saja aasta eest pagendas imperaator hea tahte märgiks
Seldoni ja tema jüngrid Terminusele.
Ja kuidas nad kingituse vastu võtsid?
Kas tänutundega?
Oleks see vaid nii!
Seldoni pagulased on loonud liidu Anacreoni ja Thespisega.
Nendesamade terroristidega, kes on tapnud
sada miljonit Trantori kodanikku.
Ja nüüd on neil jultumust lähetada siia oma saadikud.
Need Seldoni ülbuse varmad astjad.
Imperaator on alati heatahtlik, mu sõbrad.
Aga ärge ajage segamini heatahtlikkust ja nõrkust.
Typhoni võru.
Minu esivanemate reliikvia. Välimuselt elegantne.
Karistades efektiivne.
Just praegu piirab Impeeriumi laevastik Terminuse ümber.
Seldoni fanaatikud avastavad varsti, et neil pole varjupaika seal
ega kusagil mujal terves Impeeriumis.
Tänasel päeval, selsamal päeval, mil Tähesilla terroristid üles poodi,
tabab sama saatus veel kahte.
Need on Poly Verisof, Seldoni kiriku ülemkleerik.
Ja Constant Thespiselt: nende tütar, kes meile nii palju kurbust on toonud.
Kes sureb esimesena?
Kas kleerik või tüdruk?
Ehk laseme tulevasel keisrinnal valida.
Kuninganna Sareth?
Ei?
Ärme pikendame vaese tüdruku piinu.
Constant, anna mulle andeks.
Ma ei arvanud, et see niimoodi lõpeb.
Galaktika Vaimu nimel, Asumi püha vennana
alistun ma tema tahtele.
Las mu silmad... - On see palve?
...mis on ka Vaimu silmad...
Kas mõrtsukaid valitsev jumal on ikka õige jumal?
Vaadaku mu silmad, mis on ka Vaimu silmad, vaid tulevikku,
mida Vaim ette näinud on.
Liitugu mu süda, mis on ka Vaimu süda,
oma tagasihoidlikus tuksumises Vaimu võimsa rütmiga.
Juhi mind läbi pimedusest ja koos lühendame me seda pimedust.
Juhi mind läbi pimedusest. - Juhi mind läbi pimedusest.
Juhi mind läbi pimedusest.
- Juhi mind läbi pimedusest.
Juhi mind läbi pimedusest.
- Juhi mind läbi pimedusest.
Juhi mind läbi pimedusest. Juhi mind läbi pimedusest.
Imperaator! - Mis on?
Kas see oli sosinlaev?
Jah, paha lugu, rahvas, hukkamine jääb ära.
Hober Mallow.
See lollpea kuulutas meie nimel sõja.
Kurat, ma teadsin, et see on tema, juba enne kui ma ta neetud nägu nägin.
Ta on seal!
Constant!
Kas keegi näeb teda? Kus ta on?
Sareth!
Sareth.
Sihtmärk kadunud.
Lase mul tõusta.
Laeva gravitatsioonilöök kahjustas teie aurat.
Roni maha!
Constant. Kus Poly on? - Ma ei tea.
Minge! Kaduge siit!
Tubli tüdruk, Beki! Tule.
Beki!
Lähme. Tule.
Peatage nad!
Siin on kaks lülitit. Ma ei tea, mida need teevad.
Pead ühe valima. Sulge silmad
ja kui kuuled midagi kukkumas, tea, et olen tohutult tänulik.
Sinu tapmise eest?
Minu päästmise eest.
Olgu.
Kuidas sa meid leidsid?
Nalja teed? Kogu galaktika teab, kus te olete.
Hoiatus. Märgatud vaenulikku õhusõidukit.
Me peame kohe hüppama.
AUTOPILOOT SISSE LÜLITATUD
Leidsin vist revolutsionääri, keda sa otsisid.
Kahetsed, et meie seda ei teinud? - Ei. Meie laev sellele rõdule ei mahuks.
Aga ühte Mallow tõestas.
Imperaatorile pääseb ligi.
Siin oleme me kaitstud.
Kaitstud? Meie palee põleb.
Ja millal need neetud nanobotid tööle hakkavad?
Küll hakkavad. - Päev!
Maailmad jälgivad. Me peame tegutsema kiiresti ja otsustavalt.
Varem naersid sa mu üle, vend Videvik. Ütlesid, et Seldon on vaid tondijutt.
Lapsik fantaasia.
Mida?
Kas sa ootad vabandust? See oli sõjaline rünnak!
Me peame samaga vastama.
Sõda? Mis sõda?
Kui asi vägivaldseks läheb, purustame me nad lõplikult.
Ei. Eelistan vist nendega rääkida.
Mida? - Ma sõidan Terminusele.
Jääge parem siia. Rahvas näeb, et miski ei ole muutunud.
Oma venna eeskujul? Ei.
Mina muutusi ei karda. Need sosinlaevad kuuluvad meile.
See planeet kuulub meile. Ma lähen!
Vaat see on lapsik fantaasia.
Ära ole loll! - Päev on rääkinud.
Ja sul on õigus. Impeerium on liiga kaua verd ja tähti lekkinud.
Suurtel kätel on aeg haav kinni siduda.
Meie laulatus... - ...võib oodata.
Ma lähen. Vaatan Seldoni kummitusele silma.
Ja võtan tagasi selle, mis kuulub meile.
Sa saad pulmakingiks planeedi.
Vend Koidik, minu naasmiseni kuulub Trantor sulle.
Kaitse teda.
Ma teen seda.
Pange mu süstik valmis. Ja tooge ülemkleerik, ta tuleb kaasa.
Ja pange Rubicon valmis.
Jah, imperaator.
Cleonid killustuvad.
Ja mina pressin ennast kildude vahele.
Ma tean, mida ma teen.
Kas ikka tead? Kättemaksuplaanid sisaldavad harva romantikat.
Tean, et sa kohtusid Koidikuga jahutusradiaatorite juures.
Ma võidan tema usalduse. Pööran ta nende vastu.
Sa kepid teda. Või plaanid seda teha. - Ja sina kepid Videvikku.
Sa armastad teda. - Ja sina Videvikku.
See pole oluline. Mina ei ole imperaatoriga kihlatud.
Mida ta teeb, kui sellest kuuleb? - Kurat, mind ei huvita!
Sul on kohustus huvituda!
Tean, et oleme Pilvedominioonist kaugel, aga sa pead sellele mõtlema.
Mõtle oma rahvale, meie kallile kodule.
Imperaator ei jäta ka väikseimat üleastumist karistuseta.
Jah, sa oled kogenud kohutavaid kaotusi.
Aga kaotada on veel palju.
Pärast abiellumist võid Päeva kõrvaldada nii, nagu ise tahad.
Keisrinna tiitlit kannab nii abikaasa kui lesk.
Praegu pead sa aga oma emotsioone kontrollima.
Rue, ma kuulan.
Ja ma hindan sind.
Aga ma olen sinu kuninganna ja otsused langetan mina.
Jah, hiilgus.
Su soov on mulle seaduseks.
Kas nii Tellem mu tapabki?
Nägijad ei tapa nägijaid.
Loodetavasti on Gaal siis elus.
Nad panevad ta laua jaoks valmis.
Mis laua?
Ma ei tohiks rääkida, aga see on väga eriline au.
See ei kõla hästi. Ma...
Olgu. Siin on tõesti miski valesti.
Asi on neis taldrikutes. Need blokeerivad su noodi.
Ma olen siis ka vaimses vanglas, mitte vaid füüsilises.
Kuidas need töötavad? Mida numbrid tähendavad?
Ma ei räägi numbrite keelt.
Mina ka mitte.
Oleks Hari veel siin!
Kahju, et temaga nii läks.
Ta oli puudulik, aga tean, et ta meeldis sulle siiski.
Ta ei olnud puudulik, Josiah.
Ta oli geniaalne. Ja tema mõistaks kohe, kuidas need asjandused...
Nad tahavad Radianti, Salvor.
See on Beggari pardal.
See näeb teistsugune välja. Leia see ja kaitse seda. Kaitse Gaali. Ta vajab sind.
Josiah, kus on see laud, kuhu Gaal viiakse?
Palees. Sealpool. Aga sina oled ju siin.
Ma tegelen sellega. Mine.
Ja ürita seda unustada.
Teise Seldoni käes on miski, mis näib olevat Radiandi duplikaat.
Aga seda on vaid üks, mis on olemas meil mõlemal.
Kahes kohas.
Selle sisse vaadates näen ma tema peopesa sisse.
Näita mulle Võlvi.
Salvor Hardin?
Hari Seldon.
Kuidas sa siin oled?
Ma ei ole siin.
Mitte füüsiliselt.
Mu mõistus hiilis, nagu, tagauksest sisse või nii.
Radiant, mille sa Terminuselt lahkudes kaasa võtsid?
Võtsin jah.
Sa väidad, et see on omamoodi kvantportaal, mis viib Võlvi?
No see on ju loogiline.
Üksik kvantsüsteem, mis eksisteerib superpositsioonis.
Miks ma seda juba ei teadnud? Mina selle neetud vidina ju ehitasin.
Mitte sina. - Ei. Retooriline küsimus.
Võiks väita, et mina ei ole see, kes selle neetud vidina ehitas.
Ma olen iseenda koopia, mille lõi disainer, nagu Radiandigi.
Seega võib oletada, et ma võisin seda teadmist
iseenda eest varjata. Ent miks?
Miks peaksin ma enne surma varjama nõnda olulist infot ainsa k...
Ma ei ole ainus koopia. Ega?
Kas tema rääkis sulle, et Radiant suudab seda?
Ma ei tea, kas peaksin...
Ma ei tohi seda teada.
Nii et mind on üks veel.
Mis on tema eesmärk? Mina olen juba siin, et Asumit tegudele utsitada.
Miks näha nii palju vaeva ja luua varukoopia...
Väga nutikas.
Teine Asum.
Aga kui too teine mina evib uut infot
ja me läheneme asjale nagu ühele suurele eksperimendile, mis see ka on,
muutub kontrollgrupiks see Asum siin.
Neid hoitakse infosulus, vasak käsi on parema tegevusest õndsas teadmatuses.
Kurat! Vasak käsi olen ju mina.
Aga see ei selgita, miks sina siin oled.
Me vajame su abi. - Me?
Mina, Gaal ja...
Ära rohkem räägi, matemaatika saab rikutud.
Matemaatika mind ei huvita. Gaal on ohus.
Me oleme sisse piiratud.
Neid Impeeriumi perseveste on sadu. Oleme neile kergeks sihtmärgiks.
Mitte pimeduses.
Spirit on loodud vaikselt hiilima.
Oleme piisavalt kaugel,
ehk ei märganud nad meie gravitatsioonijälge.
Arvad, et Constant jäi ellu?
Prohvet kaitseb teda.
Constant on prohveti ustav teener. Tema kätes on tüdruk kaitstud.
Arvasin, et tulin siia palvetama.
Aga vist mitte.
Tean, et sa oled seal, oma kuradi kontoris.
Ta läks sinu pärast Trantorile.
Miks?
Tal oli anda nii palju rohkem, mitte vaid ta elu.
Ma ei arvanud, et sa väljud.
Tundsin, et võlgnen selle sulle.
Ma vaatasin Trantori ülekannet.
Kas ta on elus? - Ma ei tea.
Paljud pühendavad oma elu teesklusele, et sa tead kõike.
Kui ta seda kaaluma hakkas, panin ta oma põlvele istuma
ja ütlesin: „Vali ükskõik milline töö. Näiteks minu oma. Aga luba mulle...
Luba, et kleeriku rüüd sa ei vali.“
Ma ei tahtnud, et temast saab sinu kerjusmunk.
Üks tüssatutest.
Kohtusin su tütrega vaid hetkeks, aga näis, et teda pole lihtne lollitada.
Kui sellest kasu on:
loodan, et ta on elus. - Constant oli hea!
Ja ta uskus sinusse.
Nad tahtsid ta pea selle eest maha raiuda.
Sa pead oluliseks ajalugu,
aga mitte inimesi, kes selles elavad.
Ma ei oska seletada üksikisikute tegusid
ega ennustada nende saatust.
Aga ma näen neid. Näen jah.
Ma näen neid väga hästi.
Psühhoajalugu koosneb nende mälestustest,
nende valikutest,
nende lugudest.
Seda on ehitanud kõik, kes kunagi elanud on.
Triljonid otsused.
Rohkemadki.
Nii et olulised on nad kõik.
Ütle, et ta jääb ellu, ja ma usun sind.
Sellisel juhul oleksid sa mungarüü valinud.
Mida me teeme, doktor?
Kõige raskemat asja.
Me ootame.
Imperaatori sõnul saadeti sind kosmosekulide juurde.
Jah, Seldon lootis, et ma veenan neid poolt vahetama.
Ta tahtis, et ma oleksin nuga, aga ei teadnud, et ma olen nüri.
Kahju, et Bekiga nii läks.
Mul on nii kahju, et...
ma Polyt ei päästnud.
Ma liitusin kirikuga Poly pärast.
Nii paljud võtavad Seldoni visiooni omaks tänu talle.
Ta hoidis seda sädet elus üle saja aasta.
Aga siis hakkas ta kahtlema.
Ma nägin seda ja...
ja ei saanud aidata.
Ma olin kirikule sitt õpilane.
Ma mäletan ühte jutlust. Mõistujuttu.
Sellest, et elu on nagu kotikesse kalliskivide korjamine.
Ja lõpuks
tahad sa, et kott oleks tühi, sest...
sa oled kõik kivid ära andnud.
Jah.
Tema andis kõik mulle.
Lähenen Rubiconile.
No nii, ülemkleerik. Mida sa oma missioonist nüüd arvad?
Kujutan ette, et see on üsna ebamugav, kui kogu Impeerium sind vahib.
Ma olen kohtunud Hari Seldoniga.
Olen kuulsusega harjunud.
Seldon.
Ju on tal mingi võlu, mida meie ei näe.
Galaktika Vaimu kiriku peamine omadus on see, et see toimib.
Me maskeerime seda,
aga kõige aluseks on teadus.
Jah.
Pedagoogiline rangus.
Kuidas kõik lapsed ta rangust armastavad!
Ütlesin, et me maskeerime seda. - Ta ennustab sõda.
Asumi ja Impeeriumi vahel.
See on sõjalaev. Selle koha pealt oli tal vist õigus.
Sellest saab tema teine kriis.
Mina olen usutavasti ainus, kes näeb mõlemat.
Seldon näeb ka, omal moel.
Ja mina...
omal moel.
Seldon väidab, et vastupidiselt kõigile ootustele võidab ta Impeeriumit.
Nagu kivist muna, mis lõhub kausi, selles vanas jutustuses.
Aga tema ennustused eeldavad, et meie elame teadmatuses. Eks?
Meie sinuga saame ennustusi teades need kursilt kallutada, eks?
Ma usun Asumisse.
Ja rangus sulab nagu suhkur.
Vaata, Poly,
sa arvad, et olete üle võtnud vaid religiooni välised jooned,
aga kui sa kord põlvitama ja palvetama hakkad,
on raske naasta seismise ja mõtlemise juurde.
Pärismaailmas käivad asjad loomulikku rada pidi.
Ükski muna ei ole nii tugev, et elada üle tuumaplahvatus.
Valvuritel on üks vana ütlus.
„Vägivald on asjatundmatutele viimane väljapääs.“
Päris tabav ütlemine.
Ilmselt on sul õigus.
Olen nüüd vangis...
Ma ei tohiks seda teada. Mentalistid, telepaadid. Ma ei peaks teadma.
Ent ometi kuulad sa mind ja aitad.
Nad plaanivad teha Gaalile midagi kohutavat ja mina teda aidata ei saa.
Need taldrikud segavad mind kuidagi.
Ja ma lootsin, et sa oskad mulle öelda, kuidas need välja lülitada.
Taldrikud.
Kirjelda neid mulle.
Ei. Parem näita.
Kui sina näed mind siin, näen mina sind seal.
Hämmastav.
Jah. Need probleemiks ongi.
No need loevad sind.
Ajusensorid.
Need toodavad signaale, mis erinevad sinu ajusignaalidest.
Lained põrkavad kokku ja nullivad üksteist.
Kas aitad neid välja lülitada?
Mul on parem lahendus.
Kas sa kuuled seda...
heli?
Need dissonantsed helid ei lase sul keskenduda.
Vean kihla, et me suudame muuta nende sagedust nii, et need purustavad kive.
Olgu.
Aitäh, dr Seldon. - Võta heaks, Salvor Hardin.
Oota. Teine kriis. Kas see on alanud?
Ehtne valvur.
Seis on hetkel lahtine.
Aga Terminus jääb alles, eks?
Hober Mallow.
Gaali sõnul laseb ta Impeeriumist õhu välja.
Sa poleks pidanud mulle rääkima. - Ma ei saa sundida sind seda kasutama.
Kui kasutan, võib see kõike muuta.
Autsaider.
„Ära lase oma moraalireeglitel iial takistada end tegemast seda, mis on õige.“
Õnn kaasa, valvur.
Kui vasak käsi ei saa oma pöialt kaalu peale suruda...
siis mis on üldse pöialde mõte?
Hober Mallow!
Tooge Hober Mallow!
Ma otsin Locris' veini. See oleks sobiv austusavaldus Polyle.
„Hoolitse keha eest ja ka vaim saab terveks.“
Poly selle lause järgi elanud ei ole.
Nii et Locris' vein ei sobi?
Me oleme siin kaitsetud.
Kui me hüppame, märkab laevastik meid.
Seda hetke tuleks kasutada.
Ja sellega pead sa silmas...
Seksi.
Oled sa seksi vastu? - Mitte kategooriliselt.
Kardad, et see ärritaks mu isa? - Sermakit?
Ei. See oleks isegi positiivne.
Võta siis püksid jalast.
Jah, hästi.
Ma ei teadnud, kas kõigepealt suudelda või lahti riietuda,
aga viimane näis olevat tõhusam lahendus.
Jah, täitsa tõhus tõesti.
Sa pabistad.
Ei.
Kas sa häbened oma keha? - Ei.
Kas miski on rivist väljas?
Ei.
Suunamuutus oleks aus võte, eks?
Päev on planeedilt lahkunud.
Ma ei tea paremat aega meie uurimistöö jätkamiseks.
Noh?
Kas võtame nüüd Locris' veini?
Sa ei arvanudki mu nime ära.
Aga las ta jääb.
Tõotame, et tuleme alati teineteise hukkamistele.
Meie esimene kohting oli sinu hukkamine.
Ja teine minu oma.
Olgu. Nõus.
Ja nüüd vein.
Spirit Rising, andke alla.
Teid on Impeeriumi nimel kinni peetud.
Kas ta näeb meid? - Jah. Ja kuuleb ka.
Hober, su ranne.
Hr Mallow. Vend.
Ärge püüdke hüpata, ajamid on välja lülitatud.
Me sildume ja lubame teil pardal elu mugavaks teha.
Sa otsisid vastuseid. Usun, et võime leida need siit.
Keegi peitis maali sisse sõnumi.
Aga uued pigmendid aktiveerivad vanu.
Ja seda märkaks vaid vana meister.
Mõned arvavad, et vanusega kaasneb alaväärsus,
kuid elu jooksul kuhjunud kogemustel on omad plussid.
Kus me oleme?
Sa tulid. - Muidugi.
See, mida ma troonisaalis Päeva toetuseks ütlesin, oli etendus.
Sa tead seda, eks?
Kuni ta arvab, et ma kuulun talle... - Ei kuulu.
Olen su ettepanekule mõelnud.
Vaid sellele ma mõtlengi.
See siin. See üks tilluke asi.
Seda ta meilt võtta ei saa.
Oled kindel?
Kõigi aastate jooksul ei ole ma seda treppi kunagi näinud.
Vaevalt on Päevgi.
Huvitav, kas keegi meist on.
See on veider.
Mis?
End oma kodus võõrana tunda.
On kõik hästi, Gaal?
Usun, et on.
Näe. Ma aitan.
Mäletad, et ma rääkisin, kuidas mind lapsena ekslikult jumalaks peeti?
Mu rahvas kaitses mind nii kiivalt, et ma tundsin ennast kui vang.
Suurema osa ajast istusin ma meie kõrgeima püha puu võras kristallist platvormil,
ihuüksinda.
Mõni päev oli pikk nagu igavik.
Ometi tuli see ehmatusena,
kui ma ühel päeval mõistsin, et mu nahk oli pehme ja krimpsus nagu roiskunud vili.
Ma olin vanaks jäänud.
Arvasin, et see pole õiglane,
et mu elu saab läbi, ilma et ma elanud oleksin.
Aga siis leidsin ma lapse.
Väikse tüdruku, olin samasugune olnud.
Pidin kõik oma võimed mängu panema, et oma teadvus tema sisse viia.
Ja ma kartsin kukkuda kahe keha vahele,
jääda otsekui paadi ja kai vahele, mis mu siis lömastaksid.
Ma harjutasin terve aasta.
Hirmutav oli see ikka, kuid ma võtsin asja tõsiselt.
See hüpe läbi õhu juba hõivatud mõistusesse.
Ta oli minu teine tulemine.
Kes? Tüdruk, keda meile näitasid?
Tema vanemad olid nii uhked.
Ja see üüratu ime andis meie religioonile uue hingamise.
Ja iga kuue- või seitsmekümne aasta tagant,
kui mu uus keha taas närbuma hakkas,
valisin ma välja uue lapse.
Iga uue inkarnatsiooniga kasvasid ka mu võimed.
Peagi suutsin ma näha kõigi ümberkaudsete inimeste peadesse.
Lugeda nende mõtteid. Neid kontrollida.
Ja ühel päeval hakkasin ma kuulma hääli teistest maailmadest.
Ma kuulsin sinu häält, Gaal.
See hüüdis Synnaxilt, enam kui sada aastat tagasi.
See särtsuv ja särisev mõistus, mis end vee peal hoida püüdis.
Mina panin su pähe mõtte lahkumisest. - Mida?
See oli pärit minu seest.
Lahendasin Abraxase ja... - See pole enam tähtis.
Me kõik oleme jõudnud sinna, kuhu kuulume.
Mida ta teiega teeb?
Aidake! - Ma teen seda nende heaks.
Kui sinu võimed minu omaks saavad, suudan ma meie rahvast kaitsta.
Ja mis saab minust?
Sa jääd mõneks ajaks minuga.
Kuulsin seda väikest tüdrukut aastaid,
nagu häält kaevu põhjast,
mis päev-päevalt vaiksemaks jäi, kuni kuulsin vaid vaikust.
Aga ma otsin teda ikka.
Nagu ma sindki alati otsima jään.
Meil oli üks pill, väga vana mänguriist,
mis inimeste ajusignaalid sassi ajas.
Pani nad nii-öelda meelt muutma.
Need viled on selle pilli tükid,
üksikult ohutud.
Me kasutame neid, et lapsi hääletult rääkima õpetada.
Aga kui mängida neid koos...
Sa ei saa mulle vastu.
Häälestusplaadid viivad meid ühele sagedusele.
Aidake mind!
Palun, ärge laske tal...
Me ei tohiks siia jääda, Koidik.
Ma ei saa lasta Päeval meie last kasvatada.
Arvasin, et saan, aga...
Aga kui Päev sureks? Ta jättis ohjad sinu kätte.
Nad toovad välja uue koopia. - Siis hävitame eksponendid.
Kui kloone enam ei ole, siis...
oleme me vabad.
Ei, nad...
Nad ei ole pelgalt rakud ja kude, vaid...
nad on siiski mu vennad.
Ja Demerzel sekkuks niikuinii.
Ta peab kaitsma geneetilist dünastiat.
Ta on nii programmeeritud.
Aga kes Demerzeli programmeeris?
Terminus ootab.
See on minu saatus, Demerzel.
Mis koht see on?
Milleks see ka mõeldud poleks, Demerzel on seda kiivalt varjanud.
Arvasin alati, et me oleme autonoomsed.
Cleon I puhtakujuline käepikendus. Et Demerzel teenib meid.
Aga tegelikult võib Demerzel teenida vaid teda.
Videvikul oli õigus.
Me oleme olnud liiga uudishimulikud.
See ei ole vist ohutu.
Ei Videvikule ega mulle.
Vaevalt see Päevalegi ohutu on.
Te kõik olete pelgalt marionetid. See on nüüd selge.
Sa tahtsid teada Demerzeli päritolu.
Seda kambrit on peetud paljudeks asjadeks,
kuid algselt oli see vangla.
Tere tulemast, Cleon XVI.
Olen tihti mõelnud, mida sa näed, kui kõik teised magavad.
Millest kõigest me ilma jääme.
Millised mõtted sind painavad.
Vangla kellele?
Teie kolm... Võim ei ole tegelikult teie käes.
Demerzel on Cleoni ainus pärija.
Tema igavene keisrinna.
Tõlkinud Triin Jürimaa