ISAAC ASIMOV REGÉNYEI ALAPJÁN
ALAPÍTVÁNY
A titokmesterek némítója.
Te követsz engem?
Én mindig szemmel tartok mindent, ami érdekel.
És nem fogok kérdezősködni, hogyan került ez a birtokodba.
De azt szeretném tudni, hogyan fedezted fel a cselédek folyosóit.
A cselédek folyosói nem változtak azóta, hogy a Fátyoludvarban szolgáltam.
A cselédutak ismerete államtitok.
Nem emlékeznél rájuk.
És én felügyeltem a törlésedet, mielőtt hazatértél.
A Felhődomínium kifejlesztette az emlékek visszaállításának módját.
Minden emlékem megvan az itt töltött időből. Az összes.
Egész idő alatt? Én azt hittem, hogy bízunk egymásban.
Nem. Te azt hitted, hogy én bízom benned.
Miért ajánlanám csak úgy fel a saját államtitkainkat?
Hogy lenyűgözzelek?
Az, hogy tudsz az átjárókról, gyanússá tesz
a testvérem elleni merényletkísérletben.
Aligha. A házasság a Domínium előnyére válik.
Nem veszélyeztetném.
Hát akkor marad a kérdés: mit keresel Demerzel szállásán?
Demerzel úrnő világossá tette, hogy veszélyt jelent a királynőre.
Nem.
Nem. Nekünk Demerzel van a legközelebb ahhoz, amit családnak lehet nevezni.
Honnan jött, Alkony?
Ő mindig is itt lesz, ahogy mindig is itt volt.
A talányoskodás ideje lejárt, öreg barátom.
Demerzel robot.
Az utolsó túlélő robot a galaxisban, és mégis a császár szolgálóleánya.
Mi a valódi célja?
Ő mindig is itt lesz, ahogy mindig is itt volt.
Igen, ezt szó szerint az imént mondtad.
Valaki elültette ezeket a szavakat a fejedbe, Alkony?
Hallod magadat?
Ugyanúgy be vagy programozva, mint Demerzel.
Ő mindig is itt lesz, ahogy mindig is itt volt.
Ő mindig is itt lesz,
ahogy mindig is itt volt. Ő mindig...
Ezt ismerem.
A szerszámosládáján lévő minta. Nyolc bolygó.
A robotok és az emberek sokáig tökéletes harmóniában éltek egymás mellett.
De most visszatekintve szinte elkerülhetetlennek tűnt, ami történt.
Az emberek kegyetlenek voltak velük.
És végül emberibbek lettek, mint amennyire valaha hittük volna.
A robotok lassan megértették az állomáshelyüket, és...
Nézd meg azt a részt! Milyen megrendítően kidolgozottak a vonalak...
Nem vágytak másra, csak hogy elismerjék őket teljes értékű személyekként.
És amikor ezt megtagadták tőlük, gyilkossághoz folyamodtak.
Benefoss császárt egy robot mészárolta le.
Kijátszották a robotika első törvényét,
ami elviekben lehetetlen volt.
De ez az áthágás, a maga nemében az első, háborúkat robbantott ki.
Robotok robotok ellen.
Robotok emberek ellen.
Végül mi nyertünk, és a robotokat kiirtottuk.
Mindet, kivéve a tiéteket.
Ő mindig is itt lesz, ahogy mindig is itt volt.
Miért mondogatod ezt újra és újra?
Nem tudom.
Mindig, ha vissza akarok emlékezni, nincs semmi.
Ha nem emlékszel, hogy került hozzád a legbizalmasabb tanácsadód,
milyen emléked hiányozhat még?
A Domínium bárki emlékeit visszahozhatja. Még a tiéidet is.
Kérlek, engedd meg, hogy kivegyem azt a vattapamacsot az elmédből!
Ez furcsa.
Nincs mozgás.
A chroma a néző közelségétől aktiválódik, tehát onnan, ahol állunk...
Mindennek mozognia kéne.
Elnézést, császár! A megjelenésedre várnak a kivégzésnél.
Seldon kis bíborvörös követe az Alapítványtól.
Nap az egész eseményt galaxisszerte széles sávon sugározza.
Hol van Salvor?
Jól el van rejtve.
Rájött, hogy megöltem Harit.
Ne játszd a ma született bárányt!
Öntsünk tiszta vizet a pohárba!
Tudtad, hogy Hari meghalt, attól kezdve, hogy megtörtént.
Érezted, hogy fuldoklik, ugye?
Éreztem, ahogy a víz megtölti a saját tüdőmet.
Mindent éreztem.
Miért? Miért tetted?
Sajnálom, Gaal!
De az ördögbe is, gondolj bele!
A tény, hogy a szenvedést távolról is átéled,
azt mutatja, milyen hatalmas vagy.
És az, ahogy eltitkoltad az igazságot nemcsak Salvor elől, de előlem is?
Hari nehezék volt, amit el kellett dobnod, és azt hittem, Salvorért megteszed.
De láttam a szívedben, hogy fontos volt neked,
és én valamiféle gyorsuló időben haladva megtettem a nehezét.
Látni akarom Salvort! Most rögtön!
Az nem lehetséges.
Miért?
Mert nem itt vagy igazából.
Salvor? Hallasz?
Salvor, hallasz? Salvor!
Nem hallja.
Mi ez? Miért vagyok itt bent?
Látod a fejed fölött azokat a tányérokat?
Szájkosarak arra hangolva, hogy kiiktassák a sajátos pszichikai hangodat.
Ha elég időt töltesz bent, a maradék védvonalad is leomlik majd.
Érzem, mennyire küzdesz, hogy kívül tarts engem.
Van valami, amit nagyon nem akarod, hogy lássak.
Azért, mert az enyém.
Már nem sokáig, gyermekem!
Itt az idő.
Kapcsolódj!
Cleon! Cleon! Cleon!
Sokan nem emlékeztek Hari Seldonra, a feltörekvő forradalmárra.
Több mint 100 esztendeje a császár jóindulatú gesztussal
száműzte Seldont és követőit a Terminusra.
És hogyan fogadták az ajándékunkat?
Hálával?
Bárcsak így lenne!
Seldon száműzöttei szövetkeztek az Anakreónnal és a Thespisszel,
ugyanazokkal a terroristákkal,
akik 100 millió trantori polgárt öltek meg.
És most van képük követeket küldeni ide!
Seldon pimaszságának készséges hírnökeit.
A Birodalom mindig jóindulatú lesz, barátaim.
De ne tévesszétek össze a jóindulatot a gyengeséggel!
Typhon nyakörve.
Őseim ereklyéje. A kialakítása elegáns.
A megtorlásban hatékony.
Ebben a pillanatban a birodalmi flotta körbezárja a Terminust.
Seldon zelótái hamarosan rájönnek, hogy se ott nincs menedékük,
se másutt a Birodalomban.
A mai napon, ugyanaznap, amikor a Csillaghíd terroristáit felakasztották,
még két embert küldünk a halálba.
Poly Verisofot, a Seldon-egyház főtisztelendőjét.
És Constantot, elkötelezett lányát azoknak, akik mélyen megbántottak minket.
Ki hal meg először?
A pap vagy a lány?
Engedjük a leendő császárnét választani!
Sareth királynő!
Nem?
Ne nyújtsuk a szegény lány szenvedését!
Constant, sajnálom!
Nem számítottam rá, hogy ez lesz a vége.
A galaktikus szellem nevében alávetem magam,
az Alapítvány szent testvérét, az ő akaratának.
- Add, hogy szemem... - Ez egy ima?
...amely a szellem szeme...
Egy olyan Isten, aki gyilkosok fölött uralkodik, lehet-e igaz Isten?
Add, hogy a szemem, amely a szellem szeme, csak a jövő felé tekintsen,
amelyet a szellem megjövendölt!
Add, hogy a szívem, amely a szellem szíve,
alázatos dobogásával csatlakozhasson a szellem fenséges ritmusához!
Vezess a sötétségen át, és együtt lerövidítjük a sötétséget!
- Vezess a sötétségen át! - Vezess a sötétségen át!
Vezess a sötétségen át!
- Vezess a sötétségen át! - Vezess a sötétségen át!
Vezess a sötétségen át!
- Vezess a sötétségen át! - Vezess a sötétségen át!
Vezess a sötétségen át! Vezess a sötétségen át!
- Császár! - Mi van?
Ez egy suttogóhajó volt?
Ja, sajnálom, emberek! A lefejezés elmarad.
Hober Mallow!
Átkozott bolond, hadat üzent a nevünkben.
Basszus, tudtam, hogy ő az. Mielőtt megláttam volna a kibaszott arcát.
Ott van!
Constant!
Látja valaki? Hová tűnt?
Sareth!
Célpont elveszett.
Eressz!
Megsérült az aurád a hajó gravitációs impulzusától.
Szállj le rólam!
- Constant! Hol van Poly? - Nem tudom.
Menjetek! Tűnjetek el innen!
Ügyes kislány vagy, Beki! Menjünk! Gyere!
Beki!
Menjünk! Gyere!
Állítsátok meg őket!
Jó, két kapcsoló van. Nem tudom, melyik mit csinál.
Egyet választanod kell! Hunyd be a szemed...
és ha hallod, hogy valami leesik, tudd, hogy mennyire hálás vagyok!
Amiért megöltelek?
Amiért megmentettél.
Oké...
Hogy találtál meg minket?
Viccelsz? Az egész átkozott galaxis tudja, hogy hol vagytok.
Figyelmeztetés! Ellenséges hajó észlelése!
Oké. Azonnal ugranunk kell.
ROBOTPILÓTA BEKAPCSOLVA
Azt hiszem, megtaláltam a forradalmárt, akit kerestél.
Na, nekünk kellett volna?
Nem. A mi hajónk soha nem fért volna be oda.
Mallow egyet azért bizonyított.
Nem érinthetetlen a császár.
Itt biztonságban leszünk.
Biztonságról beszélsz, amikor a palotánk még mindig lángokban áll.
És mikor kezdenek ezek a kibaszott nanorobotok működni?
- Működni fognak. - Nap!
A világok figyelnek. Gyorsan és határozottan kell cselekednünk.
Régebben kinevettél, Alkony testvér. Azt mondtad, hogy Seldon egy rémtörténet.
Gyermeki fantázia.
Mi?
Bocsánatkérést akarsz? Ez háborús cselekedet volt!
Nekünk is hasonlóképpen kell válaszolnunk.
Háború? Milyen háború?
Ha erőszakra kerül a sor, teljesen elpusztítjuk őket.
Nem. Azt hiszem, inkább tárgyalnék velük.
- Mi? - Elmegyek a Terminusra.
Jobb, ha itt maradsz, hogy az emberek lássák, semmi sem változott.
És kövessem a testvérem példáját? Nem.
Nem félek a változástól. Azok a suttogóhajók hozzánk tartoznak.
Az a bolygó a miénk. Elmegyek!
Hát ez a gyermeki fantázia!
- Ne légy bolond! - Nap kinyilvánította véleményét.
Igazad van. A birodalmadból túl régóta hull a vér és a csillagok.
Itt az ideje, hogy egy nagy kéz bekösse a sebet.
- Az esküvőnk. - Az várhat.
Elmegyek. Seldon szellemének a szemébe nézek.
És visszaszerzem, ami a miénk.
Egy bolygót kapsz nászajándékba.
Pirkadat testvér, Trantor a tiéd a visszatértemig.
Vigyázz rá!
Úgy lesz.
Készítsék elő a kompomat! Hozzátok ide a főpapot! Ő is jön.
És készítsétek elő a Rubicont!
Igenis, császár!
A Cleonok egysége repedezik.
Én pedig a szilánkok közé ékelődöm.
Tudom, mit csinálok.
Tényleg? A bosszúálló tervekben ritkán van romantika.
Tudok a találkádról Pirkadattal a hőleadóknál.
Elnyerem a bizalmát. Ellenük fordítom.
Kefélsz vele. Vagy nemsokára fogsz.
Te máris kefélsz Alkonnyal.
- Szereted. - Te szereted Alkonyt!
Az nem számít. Én nem vagyok a császár jegyese.
- Mit fog csinálni, ha rájön? - Nem érdekel, bassza meg!
Kötelességed, hogy érdekeljen!
Tudom, hogy messze vagyunk a Felhődomíniumtól, de gondolnod kell rá!
Gondolnod kell a népedre! Gondolnod kell az imádott otthonunkra!
A császár a legkisebb szabályszegést sem hagyja büntetlenül.
Szörnyű veszteségeket szenvedtél el, igen.
De ennél még sokkal többet is veszthetsz.
Ha már összeházasodtatok, úgy dobod el Napot, ahogy csak akarod.
A feleség és az özvegy egyaránt császárné.
De egyelőre muszáj uralkodnod az érzelmeiden.
Rue, hallgatok rád.
És nagyra értékellek.
De én vagyok a királynőd, és a döntéseket én hozom.
Igenis, felség!
Ahogy óhajtod.
Így öl meg Tellem?
A látók nem ölnek látókat.
Remélem, ezek szerint Gaal még jól van.
Felkészítik az asztalhoz.
Milyen asztalhoz?
Nem szabadna elmondanom, de nagy megtiszteltetés.
Ez egyáltalán nem hangzik jól. Én...
Oké, itt valami nagyon nem stimmel.
Ezek azok. Kioltják a hangodat.
Oké, szóval ez az elme börtöne is, nemcsak a testé.
Hogyan működnek? Mit jelentenek azok a számok?
Én nem beszélek a számok nyelvén.
Ahogy én sem.
Bárcsak Hari még itt lenne!
Sajnálom, ami vele történt.
Nem volt elégséges, de tudom, hogy ettől függetlenül kedvelted.
Elégséges volt, Josiah.
Zseniális volt. És ő pontosan értené, hogy ezek a dolgok...
A Fényt akarják, Salvor.
A Kolduson van.
Nem úgy néz ki, mint szokott. Találd meg és védd meg! Gaalt is. Szüksége van rád.
Josiah, hol van az az asztal, ahova Gaalt viszik?
A palotában. Arra. De te itt vagy bent.
Az legyen az én gondom! Menj!
És bármit csinálsz, próbáld ezt elfelejteni!
A Másik Seldonnál van az, ami látszatra a Fény másolata.
De az igazság az, hogy mindkettőnknél ugyanaz az egy van.
Két helyen.
Ha belenézel, akkor az ő kezébe nézel.
Mutasd a Kriptát!
Salvor Hardin?
Hari Seldon!
Hogy kerülsz ide?
Nem vagyok itt.
Fizikailag nem.
Az elmém valahogyan beosont a hátsó ajtón keresztül.
A Fény, amit elvittél, amikor elhagytad a Terminust?
Igen, elvittem.
Azt állítod, hogy ez egyfajta kvantumportál a Kriptába?
Hát, ez bizony meglehet.
Ez egy önálló kvantumrendszer, ami a szuperpozíció állapotában létezik.
Miért nem tudtam ezt eddig is? Hisz én építettem azt a nyavalyás vackot.
- Hát, nem tudtad. - Nem. Csak költői kérdés volt.
Azzal vitatkozni lehetne, hogy csak én építettem a nyavalyás vackot.
Saját magam másolata vagyok, amit egy tervező tervezett, akárcsak a Fényt.
Szóval azt hiszem, kihagyhattam ezt a tudást
a tervemből, de milyen céllal?
Miért akartam halálom előtt visszatartani olyan információt, ami ilyen hasznos a má...
Nem én vagyok az egyetlen másolat. Vagy mégis?
Ő mondta neked, hogy a Fény képes erre?
N-nem vagyok biztos benne, hogy...
Nekem nem szabad tudnom.
Szóval van egy másik énem is.
Mi lehet a célja? Én már itt vagyok, hogy mozgósítsam az Alapítványt.
Miért kell ennyit fáradni a biztonsági másolattal, ami...
Nagyon okos.
Egy Második Alapítvány.
De ha a másik én olyat tud, amit én nem,
és ha úgy közelítjük meg ezt, mint egy nagy kísérletet, ahogy nagyjából az is,
akkor ez az Alapítvány lenne a kontrollcsoport.
Ha nem tud semmit, a bal kéz boldog tudatlanságban él, bármit tesz a jobb kéz.
Bassza meg! Én vagyok a bal kéz.
Bár ezek egyike sem magyarázza, hogy te mit keresel itt.
- Szükségünk van a segítségedre. - Nektek?
Nekem és Gaalnak, és...
Ne mondj többet, még beszennyezed a számítást!
Nem érdekel a számítás. Gaal veszélyben van.
Körbezárták.
Biztos több száz birodalmi köcsög van itt. Könnyű célpontok vagyunk.
Kivilágítatlanul nem.
A Szellem lopakodásra épült.
És elég messze vagyunk,
lehetséges, hogy nem észlelték a gravitációs jelünket.
Gondolod, hogy túlélte?
A próféta megóvja őt.
Constant a hűséges szolgája. Biztonságban van a kezében.
Azt hittem, imádkozni jövök.
De mégse hinném.
Tudom, hogy ott vagy bent, a kurva dolgozószobádban.
Érted ment a Trantorra.
Miért?
Többet adhatott volna az életénél.
Nem hittem volna, hogy kijössz.
Úgy éreztem, tartozom neked ennyivel.
Néztem a közvetítést a Trantorról.
- Életben van? - Nem tudom.
Egy csomó ember szentelte az életét annak, hogy eljátssza, hogy mindent tudsz.
A térdemre ültettem, amint elkezdett gondolkodni rajta, és azt mondtam:
„Válassz bármilyen munkát a Terminuson! Az enyémet. Bármilyet.
Csak ígérd meg...
Csak ígérd meg, hogy nem a csuhát választod!”
Nem akartam, hogy az egyik koldusod váljon belőle.
Az egyik balekod.
Csak egy percre találkoztam a lányoddal, de nem tűnt könnyen rászedhetőnek.
És ha már itt tartunk,
- remélem, hogy életben van. - Constant jó volt!
És hitt benned.
A fejét akarták venni érte.
Te értékeled a történelmet,
de nem érdekelnek a benne élő emberek.
Nem tudok elszámolni az egyes emberekkel...
és nem tudom megjósolni a sorsukat.
De látom őket. Látom.
Nagyon jól látom őket.
A pszichohistória az ő emlékeikből áll össze,
a döntéseikből,
a történeteikből.
Mindenki, aki valaha élt, épített hozzá.
Billiónyi döntés.
Annál is több.
Szóval látod, mindegyikük számít.
Mondd, hogy túl fogja élni, és hiszek neked!
Ha ez így lenne, akkor a csuhát választottad volna.
Mit csináljunk, doktor?
A létező legnehezebb dolgot tesszük.
Várunk.
A császár szerint az űrjárókhoz küldtek.
Igen. Seldon remélte, hogy rá tudom venni őket az átállásra.
Azt akarta, hogy legyek a tőr. Gondolom, nem számolt azzal, milyen tompa vagyok.
Sajnálom Bekit.
Sajnálom, hogy nem tudtam...
megmenteni Polyt.
Miatta csatlakoztam az egyházhoz.
Miatta tették magukévá Seldon vízióját oly sokan.
Ő tartotta életben a szikrát több mint 100 éven át.
De aztán meginogott.
Láttam, hogy ez történik, és...
és nem tudtam segíteni neki.
Én szar tanulója voltam az egyháznak.
Emlékszem erre a szentbeszédre. Egy példázatra.
Arról, hogy az élet olyan, mintha drágaköveket gyűjtenénk egy zsákba.
És a végén
nem azt akarod, hogy a zsák tele legyen, hanem hogy üres, mert...
mindet elajándékoztad.
Igen.
Ő nekem adta az összeset.
A Rubicon megközelítése.
Nos, főpap! Hogy érzel most a misszióddal kapcsolatban?
Azt képzeltem volna, hogy kellemetlen lesz,
hogy a császár bámul.
Találkoztam Hari Seldonnal.
Hozzászoktam a hírességekhez.
Ó, Seldon!
Biztos van valami vonzereje, ami elkerül minket.
A galaktikus szellem egyházának legfőbb jellemzője az, hogy működik.
Köntöst aggatunk rá,
de alatta ez színtiszta tudomány.
Igen.
A tudós szigora.
Hogy szereti minden gyermek a szigorát!
Azt mondtam, köntöst adunk rá.
Háborút jósol.
Az Alapítvány és a Birodalom.
Egy hadihajón vagyunk. Úgy tűnik, ebben igaza volt.
Ez lesz az ő Második Válsága.
Talán én leszek az egyetlen, aki mindkettőnek tanúja lesz.
Kivéve Seldont, a maga módján.
És engem...
a magam módján.
Seldon azt állítja, hogy minden várakozás ellenére legyőzi a Birodalmat.
Mint a kőtojás, ami összetöri a tálat a régi mesében.
De a jóslatai a tudatlanságunkat feltételezik, nem igaz?
Te és én, tudván, hogy mit jósolnak, mindent felboríthatunk, ugye?
Én hiszek az Alapítványban.
Lám, a szigor elolvad, mint a cukor!
Nézd, Poly...
Azt hiszed, hogy most vetted fel a vallás külsőségeit,
de ha egyszer letérdelsz és imádkozni kezdesz,
nehéz visszatérni az állva gondolkodáshoz.
A való világban, pap, természetes rend uralkodik.
Nincs olyan erős tojás, ami túlél egy atomrobbanást.
Van egy régi mondás az őrök között:
„Az erőszak a tehetetlenek végső menedéke.”
Frappáns mondás.
Valószínűleg igazad is van benne.
Szóval börtönben vagyok...
Nem kéne tudnom semmiről, mentalistákról és telepatákról, semmiről nem kéne tudnom.
De még így is figyelsz, és így is segíteni fogsz.
Valami szörnyűségre készülnek Gaal ellen, és én nem tudok segíteni neki.
Ezek a tányérok megzavarnak valahogy.
És reméltem, hogy meg tudod mondani, hogyan állíthatnám le őket.
Tányérok?
Hát írd le nekem őket!
Nem. Még jobb, ha megmutatod!
Ha látsz engem itt, akkor én is látlak ott.
Rendkívüli.
Igen. Azokkal van a baj.
Nos, olvasnak benned.
Agyi érzékelők.
Az agyhullámaid fázisán kívül eső hullámformákat generálnak.
A hullámok összeütköznek, és kiiktatják egymást.
Tudsz segíteni kikapcsolni őket?
Még jobbat tudok.
Te hallod ezt a...
hangot?
Ezek disszonáns hangok, hogy ne tudj koncentrálni.
Fogadok, hogy át lehet állítani úgy a frekvenciát, hogy összetörje a sziklát.
Oké!
- Köszönöm, dr. Seldon! - Szívesen, Salvor Hardin!
Várj! A Második Válság. Elkezdődött már?
Aki őr volt, az is marad.
A dolgok pillanatnyilag a levegőben lógnak.
De a Terminus túléli, ugye?
Hober Mallow!
Hober Mallow.
Gaal szerint ő fogja „átszúrni a Birodalom páncélját”.
Nem kellett volna elmondanod.
Nem kényszeríthetlek rá, hogy használd.
Ha megteszem, az mindent megváltoztathat.
Kívülálló.
Ne hagyd, hogy az erkölcs megakadályozzon abban, hogy helyesen cselekedj!
Sok szerencsét, őrző!
Ha a bal kéz nem teheti a hüvelykujját a mérlegre...
mi értelme van a hüvelykujjnak?
Hober Mallow!
Hozzátok ide Hober Mallow-t!
Keresem a locrisi bort. Gondoltam, tiszteleghetnénk vele Poly előtt.
„Gondoskodjatok a testetekről, és a lelketek is követi!”
Ez olyasmi, ami Polynak sosem sikerült igazán.
Akkor ne legyen a locrisi bor?
Itt sebezhetőek vagyunk.
Ha ugrunk, a flotta tudomást szerez a jelenlétünkről.
Szerintem ragadjuk meg az alkalmat.
És a megragadást úgy érted...
Szex.
- Elutasítod a szexet? - Nem kategorikusan.
- Aggódsz, hogy belehalna az apám? - Sermak?
Nem, nem. Az vitathatatlanul mellette szól.
Akkor vedd le a nadrágodat!
Igen. Oké.
Nem tudtam dönteni, hogy előbb csókolózás vagy vetkőzés.
De a vetkőzés hatékonyabbnak tűnt.
Aha. Hatékony volt.
Ideges vagy.
Nem.
- Szégyelled a tested? - Nem.
Valami nem működik?
Dehogynem.
A fordulat igazságos, nem gondolod?
Nap nincs a bolygón.
Gondolni sem tudok jobb alkalomra, hogy folytassuk a nyomozásunkat.
Szóval?
És most jöhet a locrisi bor?
Még nem találtad ki a nevemet.
De azért megengedem.
Ígérjük meg, hogy mindig részt veszünk egymás kivégzésein!
Az első randink a te lefejezésed volt.
A második az enyém.
Oké. Megegyeztünk.
Most pedig a bor.
Emelkedett Szellem, megállni!
A Birodalom nevében le vagy tartóztatva.
- Lát minket? - Igen, és hall is.
Hober, a csuklód.
Mallow uram, testvér!
Meg se próbálj ugrani, a meghajtók nem működnek!
Dokkolni fogunk, és megígérjük, hogy kényelembe helyezünk a fedélzeten.
Válaszokat kerestél. Azt hiszem, itt talán megtaláljuk őket.
Valaki titkos üzenetet rejtett egy szabálytalanságba.
De az új chroma aktiválja a régit,
amit csak egy régi mester ismerhet fel.
Egyesek úgy vélik, hogy a kor velejárója a kisebbrendűség,
de vannak előnyei az egész életen át felhalmozott tapasztalatnak.
Hol vagyunk?
- Eljöttél. - Hát persze.
Amit a trónteremben Nap javára mondtam,
az csak színjáték volt.
Ugye tudod?
- Ha azt hiszi, hogy az övé vagyok... - Nem hiszi.
Gondolkodtam a javaslatodon.
Csak ez jár a fejemben.
Ezt. Ezt az apró dolgot.
Ezt nem veheti el tőlünk.
Biztos vagy benne?
Életem oly sok éve alatt sosem láttam ezt a lépcsőt.
Kétlem, hogy Nap igen.
Kíváncsi lennék, hogy bármelyikünk látta-e.
Furcsa érzés.
Mi?
Idegennek érezni magam a saját otthonomban.
Jól vagy, Gaal?
Szerintem jól vagy.
Tessék! Engedd meg!
Emlékszel, amikor meséltem neked, hogy istennek hittek
kisgyerekkoromban?
Annyira védelmezett a népem, hogy fogolynak éreztem magam.
Többnyire egy kristályemelvényen ültem a legmagasabb szent fánkon,
teljesen egyedül.
Néhány nap örökkévalóságnak tűnt.
De még így is sokkoló volt
a nap, amikor rájöttem, hogy a bőröm puha és ráncos, mint egy rothadt gyümölcs.
Megöregedtem.
Ez nem igazság, gondoltam,
hogy az életemnek majdnem vége, és soha nem is élhettem.
De aztán felfedeztem egy gyereket.
Egy olyan kislányt, mint amilyen én voltam.
Minden erőmet be kellett vetnem, hogy áthelyezzem a tudatomat belé.
És féltem, hogy a két test közé zuhanok,
mintha hajó és rakpart közé esnék, és összezúznám magam köztük.
Egy évig gyakoroltam.
Még mindig félelmetes volt, de vállaltam.
Ez az ugrás a semmin át egy foglalt elmébe...
Ő volt a második megtestesülésem.
Kicsoda? A kislány, akit mutattál nekünk?
A szülei nagyon büszkék voltak.
És a vallásunk megújult e hatalmas csoda által.
És így, hat-hét évtizedenként,
amikor éreztem, hogy az aktuális testem kezdett gyengülni,
kiválasztottam egy újabb gyermeket.
Az erőm minden egyes új megtestesüléssel nőtt.
Hamarosan beleláttam a körülöttem lévők elméjébe.
Olvastam a gondolataikban. Irányítottam őket.
Aztán egy nap elkezdtem hangokat hallani másik világokból.
Hallottam a hangodat, Gaal.
A kiáltásodat a Synnaxról több mint 100 évvel ezelőtt.
Ezt a szikrázó intelligenciát, ahogy próbál nem megfulladni.
Én ültettem el a gondolatot a fejedben,
- hogy el kéne menned. - Mi?
Az mind belőlem jött.
- Megoldottam az Abraxast, én... - Az már nem számít.
Mindannyian oda kerültünk, ahová tartozunk.
Mit művel veletek?
- Segítsetek! - Értük teszem ezt.
Ha a te hatalmad az enyém lesz, akkor megóvhatom a népem.
Mi történik velem?
Egy ideig velem leszel.
Jó pár éven át hallottam azt a kislányt,
mint egy hangot a kút fenekéről,
ami napról napra egyre halkabb lett, aztán nem maradt más, csak a csend.
Azért még mindig figyelek rá,
ahogy rád is mindig figyelni fogok.
Egykor volt egy hangszerünk, egy nagyon régi hangszer.
Összekuszálta az emberek agyi jeleit.
Úgymond megváltoztatta a véleményüket.
Ezek a sípok a darabjai.
Önmagukban ártalmatlanok.
Arra használjuk őket, hogy a gyerekeket hangtalanításra tanítsuk.
De ha együtt játszunk rajtuk...
Nem küzdhetsz tovább ellenem, Gaal.
A hangolótálak egymáshoz igazítanak minket.
Segítség!
Kérlek, nem hagyhatjátok, hogy...
Nem kéne itt maradnunk, Pirkadat.
Nem hagyhatom, hogy Nap nevelje a gyermekünket.
Azt hittem, menni fog, de...
És ha meghalna? Akkor te lennél az uralkodó.
- Lefejtenének egy újat. - Akkor elpusztítjuk a kitevőket.
Ha nincs több klón, aki helyettesíthetné, akkor...
szabadok lennénk.
Nem, ők...
Nem csupán sejtek és szövetek, hanem...
azért még a testvéreim.
És ha mégis képes lennék erre,
Demerzel leállítaná.
Ő felel a Géndinasztia védelméért.
Benne van a programjában.
De ki programozta be Demerzelt?
A Terminus vár.
Ez a sorsom, Demerzel.
Mi ez a hely?
Bármi is a rendeltetése,
Demerzel mindent latba vetett, hogy titokban tartsa.
Mindig önálló személynek tartottam magunkat,
I. Cleon tiszta kiterjesztésének, és úgy véltem, Demerzel minket szolgált.
De az igazság az, hogy Demerzel talán csak őt szolgálja.
Alkonynak igaza volt.
Túl sok mindent bolygattunk meg.
Nem hiszem, hogy biztonságos.
Se neki, se nekem.
Szerintem Napnak sem biztonságos.
Csak bábok vagytok mindannyian. Ennyi már világossá vált.
Válaszokat kerestetek Demerzel eredetére.
Ezt a termet sok célra használták már,
de először börtön volt.
Üdvözöllek, XVI. Cleon!
Sokszor elgondolkodtam azon, hogy mit látsz, míg mi, többiek alszunk.
Mindazon, amiről mi lemaradunk.
Milyen gondolatok járnak a fejedben?
Börtön, de kinek?
Nem ti hárman gyakoroljátok az igazi hatalmat.
Demerzel Cleon egyetlen igazi örököse.
Az örökös császárnéja.
A feliratot fordította: Binder Natália