PĒC AIZEKA AZIMOVA ROMĀNU MOTĪVIEM
Ēnu pavēlnieka klusinātājs!
Jūs likāt mani izsekot?
Es vienmēr uzmanu visu, kas mani interesē.
Un es nemaz nevaicāšu, kā tas nonācis tavā rīcībā.
Taču es gribu zināt, vai esi atklājusi kalpu ejas.
Kopš biju nodarbināta Plīvuru pagalmā, kalpu ejas nav mainījušās.
Zināšanas par ejām ir valsts noslēpums.
Tu tās nevarētu atcerēties.
Un es pārraudzīju tavu izdzēšanu, pirms tu atgriezies mājās.
Mākoņa Domīnijā ir atklāta iespēja atmiņas atjaunot.
Man ir visas atmiņas no šeit pavadītā laika. Pilnīgi visas.
Un man visu laiku likās, ka mēs viens otram uzticamies.
Nē. Jūs domājāt, ka es uzticos jums.
Kāpēc lai es tāpat vien atklātu savas valsts noslēpumus?
Lai atstātu uz jums iespaidu?
Tā kā tu zini par ejām, tad kļūsti par aizdomās turēto
mana brāļa slepkavības mēģinājumā.
Diez vai. Laulība ir Domīnijai izdevīga.
Es to neapdraudētu.
Nu tad atliek jautājums, ko tu dari Demerzelas istabās.
Lēdija Demerzela deva skaidru mājienu, ka viņa karalienei ir drauds.
Nē.
Nē. Demerzela ir tuvākais tam, kas Impērijam būtu ģimene.
No kurienes viņa uzradās, Riet?
Viņa būs vienmēr - kā vienmēr ir bijusi.
Aplinkus runāšanas laiks ir pagājis, senais draugs.
Demerzela ir robots.
Pēdējais izdzīvojušais robots galaktikā, un tomēr viņa ir Impērija kalpone.
Kāds ir viņas īstais mērķis?
Viņa būs vienmēr - kā vienmēr ir bijusi.
Jā. Jūs tikko tā jau teicāt - vārds vārdā.
Vai šos vārdus jums kāds iedēstījis prātā, Riet?
Jūs pats sevi dzirdat?
Jūs esat ieprogrammēts tāpat kā Demerzela.
Viņa būs vienmēr - kā vienmēr ir bijusi.
Viņa būs vienmēr -
kā vienmēr ir bijusi. Viņa būs...
To es pazīstu.
To rakstu uz viņas instrumentu kastes. Astoņas planētas.
Ilgu laiku roboti un cilvēki dzīvoja līdzās perfektā harmonijā.
Taču tagad atskatoties šķiet, ka notikušais bija gandrīz neizbēgams.
Cilvēki pret viņiem bija nežēlīgi.
Un beigās viņi kļuva cilvēciskāki, nekā mēs spējām iedomāties.
Roboti sāka saprast savu stāvokli un...
Paskaties uz to daļu - tās līnijas pauž tādu sāpi...
Viņi vēlējās tikai to, lai atzītu viņu individualitāti.
Un, kad tas tika liegts, viņi ķērās pie slepkavības.
Imperatoru Benefosu noslepkavoja robots.
Pirmais robotikas likums tika apiets, bet tā nedrīkstēja būt.
Taču šis pārkāpums, pats pirmais, izraisīja karus.
Roboti pret robotiem.
Roboti pret cilvēkiem.
Beigās mēs uzvarējām, un visi roboti tika iznīcināti.
Visi, izņemot jūsējo.
Viņa būs vienmēr - kā vienmēr ir bijusi.
Kāpēc atkal un atkal šī frāze?
Nezinu. Es nezinu.
Ikreiz, kad cenšos atcerēties, man iestājas tukšums.
Ja nevarat atcerēties, kā tikāt pie visuzticamākās padomdevējas,
kā vēl varētu trūkt?
Domīnija spēj atjaunot atmiņas jebkuram. Pat jums.
Lūdzu, ļaujiet man izvilkt no jūsu prāta to vates pikuci.
Savādi.
Nenotiek kustība.
- Krāsu aktivē skatītāja tuvums, tāpēc... - Tai nevajadzētu būt sastingušai.
Atvainojiet, Impērij. Jūs gaida uz nāves soda izpildi.
Seldona sarkanie sūtņi. No Fonda.
Zenīts licis pārraidīt šo notikumu visā galaktikā.
IGNISS
Kur ir Salvora?
Drošā vietā.
Viņa atklāja, ka es nogalināju Hari.
Lūdzu, beidz izlikties par muļķīti. Labāk sper laukā.
Par Hari nāvi tu uzzināji viņa nāves brīdī.
Tu juti, kā viņš slīkst, vai ne?
Es jutu, kā ūdens ieplūst manās plaušās.
Es jutu visu.
Kāpēc? Kāpēc jūs tā darījāt?
Piedod, Gāla.
Bet - nolādēts, padomā!
Tu tādā attālumā sajuti viņa ciešanas!
Tas parāda, cik tu esi spēcīga!
Un kā tu noslēpi patiesību? Ne tikai no Salvoras, bet arī no manis.
Hari bija lieka krava, un Salvoras dēļ es cerēju, ka tu tiksi no viņa vaļā.
Taču ieskatījos tavā sirdī - tev viņš bija mīļš,
un man šobrīd ir tāds steidzīgs posms, tāpēc to grūto darbu izdarīju es.
Es gribu redzēt Salvoru. Uzreiz!
Tas nav iespējams.
Kāpēc?
Tāpēc, ka tu nemaz neesi te.
Salvora? Tu mani dzirdi?
Salvora, vai tu mani dzirdi? Salvora!
Nedzird.
Ko tas nozīmē? Kāpēc es esmu te?
Redzi tos šķīvjus sev virs galvas?
Tie ir slāpētāji. Uzskaņoti neitralizēt konkrēti tavu psihisko toni.
Ja pavadīsi te pietiekami ilgu laiku, kritīs tavi pēdējie aizsardzības vaļņi.
Es jūtu, cik ļoti tu nopūlies mani neielaist.
Ir kaut kas, ko tu man ļoti negribi rādīt.
Tāpēc, ka tas ir mans!
Ilgi vairs nebūs, bērns.
Ir laiks.
Slēdziet iekšā!
Kleon! Kleon! Kleon!
Daudzi no jums neatceras Hari Seldonu, topošo revolucionāru.
Pirms vairāk nekā 100 gadiem Impērija izrādīja augstsirdību
un Seldonu un viņa sekotājus izraidīja uz Terminu.
Un kā viņi mūsu dāvanu uzņēma?
Ar pateicību?
Gribētos gan, lai tā būtu bijis.
Seldona trimdinieki izveidoja savienību ar Anakreonu un Tespisu -
tiem pašiem teroristiem, kas ir nogalinājuši
simt miljonus Trantora pilsoņu.
Un tagad viņiem pietiek dūšas sūtīt šurp savus vēstniekus.
Seldona nekaunības iemiesojumus.
Impērija vienmēr būs augstsirdīga, mani draugi.
Taču nejauciet augstsirdību ar vājumu.
Taifona kaklasiksna.
Tā ir manu senču relikvija. Elegants dizains.
Efektīvs sods.
Šajā brīdī imperiālā flote jau aplenc Terminu.
Seldona fanātiķi sapratīs, ka viņiem nav patvēruma ne tur,
ne kur citur Impērijā.
Šajā dienā - šajā pašā dienā, kad pakāra Zvaigžņu tilta teroristus, -
mēs vēl divus sūtām nāvē.
Poliju Verisofu, Seldona baznīcas virsgarinieku.
Un Konstantu, mūsu apbēdinātāju likumīgo meitu.
Kurš mirs pirmais?
Garinieks vai meitene?
Varbūt ļausim izvēlēties mūsu topošajai imperatorei.
Karaliene Sereta?
Nē?
Nepaildzināsim nabaga meitenes ciešanas.
Konstanta, piedod man.
Tādu iznākumu es negaidīju.
Galaktikas Gara vārdā es nododu sevi,
Fonda svēto brāli, tā gribai.
- Lai manas acis... - Vai tā ir lūgšana?
...kas ir Gara acis...
Vai dievs, kas vada slepkavas, patiesi ir dievs?
Lai manas acis, kas ir Gara acis, skatās tikai uz priekšu nākotnē,
kuru Gars ir pareģojis.
Lai mana sirds, kas ir Gara sirds,
savus necilos pukstus savieno ar dižā Gara ritmu.
Vadi mani caur tumsu, un kopā mēs saīsināsim tumsību.
- Vadi mani caur tumsu. - Vadi mani caur tumsu.
Vadi mani caur tumsu.
- Vadi mani caur tumsu. - Vadi mani caur tumsu.
Vadi mani caur tumsu.
- Vadi mani caur tumsu. - Vadi mani caur tumsu.
Vadi mani caur tumsu. Vadi mani caur tumsu.
- Impērij! - Ko?
Vai tas bija čukstkuģis?
Jā, piedodiet, mīlīši. Galvas nociršana tiek atcelta.
Hobers Mallovs.
Tas muļķis mūsu vārdā pieteica karu.
Nolādēts, es zināju, ka tas ir viņš. Es zināju, vēl neredzējis to draņķa seju.
Viņš ir tur!
Konstanta!
Kāds viņu redz? Kur viņš palika?
Sereta!
Sereta.
Mērķis zaudēts.
Ļauj piecelties!
Tavu auru sabojāja kuģa gravitācijas vilnis.
Novācies!
- Konstanta! Kur ir Polijs? - Nezinu.
Bēdziet! Bēdziet prom!
Laba Beki! Aiziet, nāc!
Beki!
Ātrāk! Nāc!
Apturiet viņus!
Te ir divi slēdži. Es nezinu, kurš kam domāts.
Nāksies vienu izvēlēties. Tikai aizver acis
un, ja dzirdēsi kaut ko nokrītam, zini, ka esmu tev ļoti pateicīga.
Kā? Par nogalināšanu?
Par to, ka mani izglābi.
Labi...
Kā tu mūs atradi?
Tu joko? Jūsu atrašanās vietu zina visa galaktika.
Brīdinājums. Pamanīts naidīgs kuģis.
Tā, mums tūlīt ir jālec.
AUTOPILOTS IESLĒGTS
Laikam atradu tevis meklēto revolucionāru. Aizvien domā, ka tiem vajadzēja būt mums?
Nē. Mūsu kuģis uz tā balkona nenosēstos.
Bet vienu Mallovs pierādīja.
Impērijs nav neaizskarams.
Te būsim drošībā.
Kāda drošība, ja mūsu pils aizvien ir liesmās?
Un kad tie sūda nanoboti sāks iedarboties?
- Iedarbosies. - Zenīt!
Pasaules skatās. Mums ir jārīkojas ātri un izlēmīgi.
Agrāk tu par mani smējies, brāli Riet. Teici, ka Seldons ir tikai spoku stāsts.
Bērna fantāzija.
Ko?
Tu gaidi atvainošanos? Tas bija kara pieteikums!
Mums jāatbild ar to pašu.
Kara? Kāda kara?
Ja nonāksim līdz vardarbībai, mēs viņus pilnībā iznīcināsim.
Nē. Es labāk ar viņiem runātu.
- Ko? - Es lidošu uz Terminu.
Labāk palieciet te, lai tauta redz, ka nekas nav mainījies.
Un lai sekoju brāļa piemēram? Nē.
Es no pārmaiņām nebaidos. Tie čukstkuģi pieder mums.
Mums pieder tā planēta. Es lidošu!
Tā gan ir bērna fantāzija.
- Neesi muļķis! - Zenīts savu ir pateicis.
Un jums ir taisnība. Jūsu karaliste zaudē asinis un zvaigznes jau pārāk ilgi.
Laiks lielajām rokām pārsiet brūci.
- Mūsu kāzas. - Tās var pagaidīt.
Es braukšu. Un es ieskatīšos Seldona rēgam acīs.
Un es atgūšu to, kas ir mūsu.
Jums kāzu dāvanā būs planēta.
Brāli Rīt, Trantors ir tavs, līdz atgriezīšos.
Sargā viņu.
Jā.
Sagatavojiet kuģi! Atvediet virsgarinieku. Viņš brauks līdzi.
Un sagatavojiet Rubicon.
Jā, Impērij.
Kleoni šķeļas.
Un es starp viņiem dzenu ķīli.
Es zinu, ko daru.
Tiešām? Negadās bieži, ka atriebes plānos iejaukts arī romāns.
Es zinu, ka slepeni satikāties ar Rītu pie dzesētājiem.
Es iekaroju viņa uzticību. Pavēršu viņu pret viņiem.
Jūs ar viņu drāžaties. Vai grasāties to darīt.
Jūs jau drāžaties ar Rietu.
- Jūs viņu mīlat. - Jūs mīlat Rietu!
Nav svarīgi. Es neesmu saderināta ar imperatoru.
- Ko viņš izdarīs, kad par to uzzinās? - Mani tas neinteresē!
Interesēties ir jūsu pienākums!
Zinu, ka esam tālu no Mākoņa Domīnijas, bet jums par to ir jādomā.
Domājiet par savu tautu. Domājiet par mūsu mīļajām mājām.
Impērijs neatstāj nesodītu pat sīkāko pārkāpumu.
Jūs esat piedzīvojusi briesmīgus zaudējumus, jā.
Bet zaudēt var vēl krietni vairāk.
Pēc kāzām varēsiet no Zenīta atbrīvoties pēc saviem ieskatiem.
Par imperatori sauc gan sievu, gan atraitni.
Bet pagaidām jums ir jāsavalda savas emocijas.
Rū, es klausos.
Un es jūs novērtēju.
Bet es esmu jūsu karaliene, tāpēc lēmumus pieņemšu es.
Jā, Jūsu Gaišība.
Jūsu griba ir manējā.
Telema mani nogalinās šādi?
Redzošie Redzošos nenogalina.
Ceru, tas nozīmē, ka Gālai nekas nekaiš.
Viņu gatavo galdam.
Kādam galdam?
Man nevajadzētu stāstīt, bet tas ir ļoti īpašs gods.
Man nepatīk, kā tas izklausās. Es...
Labi. Kaut kas te ir galīgi šķērsām.
Vainīgi ir tie. Tie slāpē tavu toni.
Labi, tātad es esmu arī mentālā, ne tikai fiziskā cietumā.
Kā tie darbojas? Ko nozīmē tie skaitļi?
Es skaitļu valodu nepazīstu.
Es arī ne.
- Kaut Hari būtu ar mums. - Man žēl, ka ar viņu tā notika.
Viņš bija nepilnīgs, bet zinu, ka tev viņš tik un tā patika.
Viņš nebija nepilnīgs, Džosaija.
Viņš bija ģeniāls. Un viņš saprastu, kā tie aparāti...
Viņiem vajadzīgs radiants, Salvora.
Tas ir uz Beggar.
Tas neizskatīsies kā agrāk. Atrodiet to, nosargājiet! Nosargājiet Gālu!
Džosaija, kur ir tas galds, uz kuru vedīs Gālu?
Pilī. Uz to pusi. Bet tu esi te.
Par to ļauj domāt man. Ej!
Un šo sarunu centies aizmirst.
Otram Seldonam ir kas līdzīgs radianta kopijai.
Taču patiesībā tas ir tikai viens - mums abiem.
Divās dažādās vietās.
Ieskatīties tajā nozīmē ieskatīties viņa kārtīs.
Parādi Seifu!
Salvora Hārdina?
Hari Seldons.
Kā jūs te varat būt?
Es te neesmu.
Neesmu fiziski.
Mana apziņa tā kā iešmauca pa sētas durvīm.
Radiants, kuru jūs paņēmāt, kad pametāt Terminu?
Jā, paņēmu.
Jūs sakāt, ka tas izmantojams kā kvantu portāls uz Seifu?
Tas ir loģiski.
Tā ir vienota kvantu sistēma, kas eksistē superpozīcijas stāvoklī.
Kāpēc es to jau nezināju? Es taču to draņķi uzbūvēju.
- Nu, nezinājāt. - Nē. Retorisks jautājums.
Varētu iebilst, ka es neesmu tas, kurš to draņķi uzbūvēja.
Es esmu sevis kopija, kuru radījis konstruktors - tāpat kā radiantu.
Tāpēc es varētu nepiešķirt šīs zināšanas
savai kopija. Bet kādam nolūkam?
Kāpēc lai es pirms nāves neatklātu tik derīgu informāciju vienīgajai ko...
Es neesmu vienīgā kopija. Vai ne?
Vai viņš ir tas, kurš izstāstīja, ka radiants to spēs?
Es nezinu, vai man vajadzētu...
Man nav paredzēts to zināt.
Tātad ir vēl viens es.
Kādēļ radīts viņš? Fonda stimulēšanai jau esmu es.
Kāpēc nopūlēties un radīt rezerves kopiju kā...
Tas ir ļoti atjautīgi.
Otrs Fonds.
Bet, ja otrajam es ir vairāk informācijas
un ja mēs tam visam pieejam kā lielam eksperimentam, kas tas arī ir,
tad šis Fonds sanāk kontrolgrupa.
Palicis neziņā. Kreisā roka, kas laimē neapjauš, ko dara labā.
Nolādēts! Es esmu kreisā roka.
Bet tas neizskaidro to, ko jūs te darāt.
- Mums vajag jūsu palīdzību. - Mums?
Man un Gālai, un...
Vairāk nestāstiet. Jūs nojauksiet matemātiku.
Mani neinteresē matemātika. Gāla ir briesmās!
Tas ir aplenkums.
Tur ir vairāki simti imperiālo jākļu. Mēs esam kā uz delnas.
Nebūsim, ja lidosim tumsā.
Spirit ir radīts slepenībai.
Un mēs esam gana tālu.
Iespējams, mūsu gravitāciju nepiefiksēja.
Domā, viņa izdzīvoja?
Pravietis viņu sargās.
Konstanta ir viņa padevīga kalpone. Viņa ir drošās rokās.
Man likās, ka nācu te lūgties.
Bet tā nebija.
Es zinu, ka jūs tur sēžat savā sūda kabinetā.
Viņa jūsu dēļ devās uz Trantoru.
Kāpēc?
Viņa varēja dot vairāk par savu dzīvību.
Nedomāju, ka jūs iznāksiet.
Likās, ka vismaz tas man ir jādara.
Es skatījos pārraidi no Trantora.
- Vai viņa ir dzīva? - Es nezinu.
Daudzi cilvēki ziedojuši savu mūžu, lai izliktos, ka jūs zināt visu.
Tiklīdz viņa par to sāka domāt, es viņu uzsēdināju sev uz ceļa
un teicu: "Izvēlies jebkuru darbu uz Termina. Manu darbu. Jebkuru.
Tikai apsoli...
Tikai apsoli, ka neizvēlēsies talāru."
Negribēju, lai viņa kļūst par vienu no jūsu diedelniekiem.
Vienu no apmuļķotajiem.
Es jūsu meitu satiku tikai uz īsu brīdi, bet viņa nešķita viegli piemuļķojama.
Un, ja tas ko nozīmē,
- es ceru, ka viņa ir dzīva. - Konstanta bija laba!
Un viņa jums ticēja.
Par to viņai gribēja nocirst galvu.
Jums ir dārga vēsture,
taču cilvēki, kuri to piedzīvo, jums nerūp.
Par atsevišķiem cilvēkiem es neesmu atbildīgs...
un arī nevaru paredzēt viņu likteni.
Taču es viņus redzu. Tiešām.
Redzu viņus ļoti labi.
Psihovēsture sastāv no viņu atmiņām,
viņu izvēlēm,
viņu stāstiem.
To ir radījuši visi, kas reiz dzīvojuši.
Triljoniem lēmumu.
Vēl vairāk.
Tā ka, redziet, viņi visi ir svarīgi.
Pasakiet man, ka viņa paliks dzīva, un es jums ticēšu.
Ja tā būtu, jūs būtu izvēlējies talāru.
Ko mums iesākt, doktor?
To, kas ir visgrūtākais.
Gaidīt.
Impērijs teica, ka tevi nosūtīja pie Kosmiskajiem.
Jā. Seldons cerēja, ka pierunāšu viņus pārmesties otrā pusē.
Gribēja, lai esmu duncis. Laikam nebija rēķinājies, cik esmu truls.
Piedod par Beki.
Man ir tik žēl, ka...
nespēju glābt Poliju.
Baznīcai es pievienojos viņa dēļ.
Viņa dēļ daudzi pievērsās Seldona uzskatiem.
Viņš bija saglabājis dzirksti vairāk nekā simts gadus.
Bet tad paklupa.
Es to redzēju un...
un nevarēju viņam palīdzēt.
Es biju sūdīgs baznīcas skolnieks.
Es atceros vienu sprediķi. Līdzību.
Par to, kā dzīve ir kā dārgu akmeņu krāšana maisā.
Un beigās
tu negribi, lai maiss ir pilns, tu gribi, lai tas ir tukšs, jo...
tu visus esi atdevis.
Jā.
Viņš visus atdeva man.
Tuvojos Rubicon.
Nu, virsgariniek? Ko tagad tu domā par savu misiju?
Man likās, ka jutīsies neērti, kad uz tevi skatās Impērijs.
Es esmu saticis Hari Seldonu.
Pie slavas esmu pieradis.
Ak, Seldons...
Viņam laikam ir kāds valdzinājums, kuru mēs neuztveram.
Galaktikas Gara baznīcas galvenā pazīme ir tā, ka tā darbojas.
Mēs to izskaistinām,
bet visam pamatā ir zinātne.
Jā.
Zinātniskā precizitāte.
Kā visi viņa bērni mīl viņa precizitāti!
Es teicu, ka mēs izskaistinām.
Viņš pareģo karu.
Fonds pret Impēriju.
Šis ir karakuģis. Tātad šķiet, ka šai ziņā viņam bijusi taisnība.
Šī būs viņa otrā krīze.
Domājams, es būšu vienīgais, kas piedzīvojis abas.
Izņemot Seldonu - savā veidā.
Un mani...
manējā.
Seldons apgalvo, ka pretēji gaidītajam uzveiks Impēriju.
Kā akmens ola, kas senajā fabulā saplēš bļodu.
Taču viņa paredzējumi balstās uz mūsu neziņu, vai ne?
Mēs abi, zinādami, kas paredzēts, varam visu sabojāt, vai ne?
Es ticu Fondam.
Re, kā precizitāte izkūst kā konfekte.
Redzi, Polij...
tu domā, ka esi pieņēmis tikai reliģijas krāšņos rotājumus,
bet, kas sācis krist ceļos un lūgties,
tam ir grūti atkal piecelties un sākt domāt.
Īstajā pasaulē, gariniek, ir dabiskā kārtība.
Nav tik stipras olas, kas varētu izturēt kodoltriecienu.
Uzraugiem ir sens teiciens:
"Vardarbība ir pēdējais patvērums nemākuļiem."
Cik spēcīgs teiciens.
Tur tev droši vien taisnība.
Un nu esmu cietumā.
Man tas nebūtu jāzina. Mentāliķi, telepāti - man tas nebūtu jāzina.
Bet jūs aizvien klausāties un man vienalga palīdzēsiet.
Viņi grib Gālai nodarīt ko briesmīgu, un es nevaru viņai palīdzēt.
Tie šķīvji man kaut kā traucē.
Un es cerēju, ka jūs man pateiksiet, kā tos apturēt.
Šķīvji.
Aprakstiet man tos.
Nē. Vēl labāk - parādiet.
Ja jūs varat redzēt mani te, es varu redzēt jūs tur.
Vienreizīgi!
Jā. Tie rada to problēmu.
Tie jūs skenē.
Smadzeņu sensori.
Tie rada skaņas viļņus pēc jūsu smadzeņu viļņu parauga.
Viļņi saduras un cits citu neitralizē.
Varat palīdzēt tos izslēgt?
Es varu kaut ko vēl labāku.
Vai dzirdat to...
skaņu?
Tās ir disonējošas skaņas, lai jūs nespētu koncentrēties.
Deru, ka mēs varētu pielabot to frekvenci un sašķelt akmeņus.
Labi.
- Paldies, Dr. Seldon! - Lūdzu, Salvora Hārdina.
Pag! Otrā krīze. Tā ir jau sākusies?
Vienmēr domā kā uzraudze.
Šobrīd viss ir ļoti nenoteikti.
Bet Termins iztur, vai ne?
Hobers Mallovs.
Gāla saka, ka viņš "ietrieks dunci Impērijas sānos".
Jums man to nevajadzēja teikt.
Es nevaru jūs piespiest to izmantot.
Ja to darīšu, es visu varētu izmainīt.
Svešiniece.
Nekad neļauj saviem morāles principiem sevi atturēt no pareizas rīcības.
Lai veicas, uzraudze!
Ja kreisā roka nevar uzlikt savu īkšķi uz svaru kausa...
kāds no īkšķa ir labums?
HOBERS
Hoberu Mallovu!
Atrodiet Hoberu Mallovu!
HOBERS MALLOVS
Meklēju savu Lokridas vīnu. Būtu jauki ar to pieminēt Poliju.
"Rūpējies par ķermeni, un parūpēsies arī par garu."
To Polijs īsti nepieņēma.
Tātad Lokridas vīnu ne?
Te mēs esam neaizsargāti.
Ja lēksim, flote mūs pamanīs.
Domāju, mums jāizmanto brīdis.
Un ar "izmantošanu" tu domā...
Seksu.
- Tu esi pret seksu? - Kategoriski ne.
- Tu baidies, ka tas iedzīs kapā manu tēvu? - Sermaku?
Nē, nē. Tas pat varētu būt pluss.
Tad velc nost bikses.
Jā. Labi.
Nevarēju izlemt - vispirms skūpstīties vai izģērbties.
Bet izģērbties šķita produktīvāk.
Jā. Tas bija produktīvi.
Tu uztraucies.
Nē.
- Kaunies par savu ķermeni? - Nē.
Vai kaut kas nedarbojas?
Nē.
Atbildēt ar to pašu ir godīgi, vai ne?
Zenīts ir pametis planētu.
Nevaru iedomāties labāku izdevību, lai turpinātu mūsu izmeklēšanu.
Nu?
Tagad to Lokridas vīnu?
Tu tā arī neuzminēji manu vārdu. Bet to es ļaušu.
Apsolīsimies vienmēr apmeklēt otra nāvessodu.
Mūsu pirmā satikšanās bija tavējais.
Mūsu otrā - manējais.
Labi. Sarunāts.
Tagad gan vīnu.
Spirit Rising, padodieties!
Jūs esat arestēti Impērija vārdā.
- Viņš mūs redz? - Jā, un dzird.
Hober, tava plaukstas locītava!
Mallova kungs, brāli.
Necentieties aizlēkt. Jūsu dziņi ir atslēgti.
Mēs savienosimies, un es apsolu, ka uz klāja jums būs ērti.
Jūs meklējāt atbildes. Domāju, šeit tās varētu atrast.
Kāds neatbilstībā bija paslēpis slepenu vēsti.
Bet jaunā krāsa aktivē veco,
un to atpazītu tikai sens meistars.
Daži uzskata, ka līdz ar gadiem pieaug mazvērtība,
taču mūžu krātai pieredzei ir savas priekšrocības.
Kur mēs esam?
- Tu atnāci. - Protams.
Troņa zālē es izdabāju Zenītam, tas bija teātris. To taču tu saproti?
- Lai viņš domā, ka es viņam piederu. - Viņš tā nedomā.
Es domāju par tavu piedāvājumu. Par to vien domāju.
Šis. Šī viena mazā lieta.
Tas ir kaut kas, ko viņš mums nevar atņemt.
Esi pārliecināts?
Ne reizi savā mūžā neesmu redzējis šīs kāpnes.
Domāju, arī Zenīts nav redzējis.
Nez vai vispār kāds no mums ir redzējis.
Dīvaina sajūta.
Kāda?
Justies kā svešiniekam pašam savās mājās.
Tev viss kārtībā, Gāla?
Domāju, ka nav ne vainas.
Tā, iedod.
Atceries, kā stāstīju tev, ka bērnībā mani noturēja par dievieti?
Mani ļaudis mani tā sargāja, ka es jutos kā gūstekne.
Es sēdēju uz kristāla platformas augstākā svētā koka galotnē
pilnīgi viena.
Reizēm dienas šķita kā mūžība.
Bet man tik un tā bija šoks,
kad atklāju, ka mana āda ir mīksta un krunkaina kā sapuvušam auglim.
Es biju kļuvusi veca.
Tā nebija godīgi, es domāju,
ka mana dzīve jau gandrīz ir galā, bet es nemaz neesmu dabūjusi dzīvot.
Bet tad es atradu bērnu.
Mazu meitenīti, kāda reiz biju es.
Man vajadzēja visu spēku, lai savu apziņu pārvietotu uz viņas ķermeni.
Un man bija bail, ka kaut kur starp ķermeņiem es nokritīšu
kā starp kuģi un piestātni un mani saspiedīs.
Es veselu gadu vingrinājos.
Biedējoši bija vienalga, bet es apņēmos.
Šis lēciens pa gaisu uz aizņemtu prātu...
Viņa bija mana otrā inkarnācija.
Kas? Tā meitenīte, kuru mums parādījāt?
Viņas vecāki ļoti lepojās.
Un šis dižais brīnums atjaunoja mūsu reliģiju.
Un tā ik pa sešām septiņām desmitgadēm,
kad jutu, ka pašreizējais ķermenis sāk dzist,
es izvēlējos nākamo bērnu.
Ar katru inkarnāciju manas spējas auga.
Drīz vien es varēju ieskatīties visu apkārtējo prātos.
Lasīt viņu domas, kontrolēt viņus.
Un tad kādudien es sāku dzirdēt balsis no citām pasaulēm.
Es izdzirdēju tavu balsi, Gāla.
Tā sauca no Sinnaksa pirms vairāk nekā gadsimta.
Šis asais prāts, kas centās nenoslīkt.
Es tev iedēstīju galvā domu,
- ka jābrauc prom. - Ko?
Tas viss nāca no manis.
- Es atrisināju Abraksu, es... - Tam tagad nav nozīmes.
Mēs visi esam nonākuši tur, kur mums jābūt.
Ko viņa ar jums dara?
- Palīdziet man! - Es to daru viņu dēļ.
Kad man būs tavas spējas, es mūsu ļaudis varēšu nosargāt.
Kas notiks ar mani?
Kādu laiku tu būsi ar mani.
To meitenīti es dzirdēju vairākus gadus
kā balsi no akas dibena,
kas ar katru dienu kļuva vārgāka, līdz es vairs dzirdēju tikai klusumu.
Bet es vienalga vēl meklēju viņas balsi.
Tāpat kā vienmēr meklēšu tavējo.
Agrāk mums bija instruments, ļoti sens instruments.
Tas ietekmēja cilvēka smadzeņu signālus.
Viņu domas, tā sacīt.
Šīs svilpes ir daļa no tā.
Atsevišķi tās ir nekaitīgas.
Mēs ar tām bērniem mācām atņemt balsi.
Bet atliek tās nospēlēt kopā...
Tu nevari turēties man pretī. Skaņas plāksnes mūs harmonizē.
Palīdziet!
Lūdzu, jūs nevarat viņai ļaut...
Mums nevajadzētu te palikt, Rīt.
Es nevaru pieļaut, ka mūsu bērnu uzaudzina Zenīts.
Likās, ka varēšu, bet...
Ja nu Zenīts nomirtu? Viņš tevi atstāja savā vietā.
- Viņi atdzīvinās citu. - Tad iznīcināsim eksponentus.
Ja vairs nebūs klonu, kas stājas viņa vietā, tad...
mēs būsim brīvi.
Nē, viņi...
Viņi nav tikai šūnas un audi, viņi...
viņi tomēr ir mani brāļi.
Un, pat ja es uz to saņemtos, Demerzela to nepieļautu.
Viņai ir jāsargā ģenētiskā dinastija. Tas viņai ieprogrammēts.
Bet kas Demerzelu ieprogrammēja?
Termins gaida.
Šis ir mans liktenis, Demerzela.
Kas šī ir par vietu?
Lai kam tā domāta,
Demerzela ir ļoti papūlējusies to paturēt noslēpumā.
Man likās, ka mēs esam autonomi,
tiešs Kleona I turpinājums, un Demerzela kalpo mums.
Bet patiesībā ir iespējams, ka Demerzela kalpo tikai viņam.
Rietam bija taisnība.
Mēs esam pārāk daudz rakņājušies.
Nedomāju, ka tas ir droši.
Ne viņam, ne man.
Man liekas, ka arī Zenītam ne.
Jūs esat tikai marionetes. Tik daudz tagad ir skaidrs.
Gribēji atbildes par Demerzelas izcelsmi.
Šis kambaris ir kalpojis daudziem nolūkiem,
bet vispirms tas bija cietums.
Esi sveicināts, Kleon XVI.
Es bieži esmu prātojis, ko tu redzi, kamēr mēs guļam.
Kas viss mums iet garām.
Kādas domas tev neliek mieru.
Cietums kam?
Jūs trīs. Jums nav īstas varas.
Demerzela ir Kleona patiesā mantiniece.
Viņa mūžīgā imperatore.
Tulkojis Imants Pakalnietis