Така, добре.
Докъде бяхме стигнали?
Да, точно така. Сега си спомних.
"Бележка за вещиците."
Ето нещо важно за тях.
Те са истински!
Истински са като камъче в обувката ви.
Това е първото, което трябва да знаете.
Второто, което трябва да знаете...
те са тук!
И живеят сред нас,
рамо до рамо с хората.
Във всеки голям град, във всяко малко градче.
Дето се вика,
точно сега в съседната къща до вас може да живее вещица.
Те са навсякъде!
Вещицата може да е медицинска сестра
или вашата учителка
и можете да заложите сладкото си дупенце,
че дружелюбната бабка в автобуса,
която ви предлага вкусен карамелен бонбон,
е вещица.
А ето и най-важното. Най-важното нещо.
Вещиците мразят децата!
Вещицата прекарва цялото си време в кроене на планове как да унищожава деца.
Тя мисли само за това.
"Как да размажа това ужасно дете?"
Вещицата изпитва такава наслада да размазва деца,
както вие от яденето на сладолед,
покрит с карамелен сос,
с бита сметана,
натрошени ядки
и черешка отгоре.
Моята история започва през последния месец на 1968 г.
Ако щете вярвайте, но някога аз бях малко момче.
Момче с майка и баща.
Живеехме в Чикаго.
А там по Коледа вали много сняг.
Лошото на снега е, че стават поледици.
Насам! - Мамо?
Аз бях с предпазен колан.
Татко?
Мамо!
Мама и татко не бяха.
Мамо! Татко!
Да те измъкнем оттук.
Точно на осмата ми Коледа
аз изгубих майка си и баща си.
Скъпо мое дете...
Бабо!
Баба ти е тук.
Всичко ще бъде наред.
Нека те огледам.
Ще те отведа оттук.
Прибрах ти нещата, ще те отведа у дома.
У дома? В моята къща?
Не, скъпи.
В моята къща.
ДЕМОПОЛИС АЛАБАМА
Да внеса ли багажа, сестро?
Не, благодаря, Реджиналд.
Вече направи достатъчно.
Сякаш Бог те прати на спирката.
Много ти благодаря.
Няма за какво.
Ще се видим ли на църква в неделя? - Разбира се.
Беше ми приятно да се запознаем.
Добре дошъл в Демополис.
Благодаря, Реджи. - Сестро.
Чакай! Събуй си обувките, преди да стъпиш на чистия ми килим.
Баба беше майка на мама.
Корава дама с голямо сърце.
Такава, която нямаше да се поколебае да те шамароса, ако го заслужаваш,
или да те прегърне, ако си тъжен.
Вярвам...
че тук ще се чувстваш удобно.
Това е стаята на майка ти.
Утре ще ти подредим нещата.
Ще направя горещ шоколад.
Искаш ли?
Все пак ще направя,
в случай че размислиш.
Утре градусите ще са 23.
Какво ти става, младежо?
Цял ден седиш тук сам. Навън е чудесно.
Искаш ли да хапнеш нещо?
Тъкмо изпържих крилца.
Никой не отказва моите крилца. Ще ти сложа.
Ако не можеш повече да издържиш,
ако отчаян си и нямаш сили,
ако животът ти е пълна бъркотия,
а щастието е просто илюзия
и целият свят край теб се разпада,
скъпи...
подай ръка...
Подай ми ръка.
- Подай ръка.
Хайде, скъпи. - Подай ръка...
До теб ще бъда аз,
с любов, която ще те утеши.
Какво чакаш?
Не ми се яде.
А на мен пък хубавата храна не ми се хаби.
Мислиш, че трябва да те съжалявам?
Е, не те съжалявам.
Мъчно ли ми е?
Да.
Но не те съжалявам.
Това, на което Бог ни учи,
понякога е неразбираемо за нас.
Но това не значи, че не трябва да научим нещо.
Погледни.
Това е дъщеричката ми.
Бих сторила всичко, за да е тук сега.
Но Всевишния имаше други планове за нея.
Дали това ми се струва справедливо, няма значение.
Животът невинаги е справедлив.
Това е труден урок,
а на повечето не им се налага да го научат толкова рано.
Но на теб - да.
Чуваш ли?
Хайде, скъпи, трябва да хапнеш нещо.
Обичаш ли кекс?
Царевичният хляб е като кекс.
Давай. Опитай.
Как му е името?
Момиче е.
Сам ще й измислиш име.
Измисли ли име на мишката си?
Кажи ми, де.
Не ме дръж в напрежение.
Ейзи.
Ленивата Лейзи?
Тази мишка пращи от енергия.
Постоянно върти онова колело.
Не "Лейзи".
Дейзи.
"Дейзи."
Харесва ми.
Чудесно име.
Затвори очи, миличък.
И някак си тя го постигна.
Малко по малко
с побутване и придумване
тя прогони тъгата от мен.
Но макар че мракът в мен се разсейваше,
наблизо бе надвиснала друга тъмна сянка.
Съвсем наблизо.
Още не го знаех,
но скоро щях да срещна първата си вещица.
Проклятие!
Реймънд.
На това прясно ли му викаш?
Сега дойдоха.
Кога? Миналата година?
Виж колко са жълти.
И с кафяви петна по края.
Няма да хабя хубавата лой за тези спаружени бурени.
Ще ми дадеш ли пресни зеленчуци?
Да, госпожо. Ще видя какво имаме.
Направи го.
Бабо, може ли да взема тези пирони за къщичка на Дейзи?
Те не са поцинковани.
Трябват ти поцинковани, за да не ръждясат.
Но те са с 35 цента по-скъпи.
Безопасността преди всичко.
Да, госпожо.
От ръждив пирон се хваща тетанус.
Да, госпожо.
После трябва да те прочиствам с рибено масло, чесън и "Табаско".
Не искаш това, нали?
Не, госпожо.
Запомни, безопасността преди всичко.
Баба умееше да лекува всякакви болести.
Бе научила от баба си как да използва билки и отвари
и странни заклинания,
за да изправя болни хора на крака.
Тук, в Алабама, където бе израснала, баба беше известна като лечителка.
Поцинковани.
Момче.
Обичаш ли бонбони?
Тя е питомна.
Много е добричка.
Дай й целувка.
Младежо!
Ако искаш пирони, побързай...
Така вече става.
Бабо, трябва да ти кажа нещо. - Не сега.
Но, бабо...
Мислех, че искаш пирони.
Остави. Да си вървим!
Да.
Да си вървим.
Ей!
Синко,
какво искаше да ми кажеш
в бакалията тази сутрин?
Трепереше като лист.
Не се тревожи, бабо.
Искам да си добре.
Добре съм.
Кажи ми какво стана.
Направо беше примрял.
Не знам какво видях.
Имаше една страховита дама.
Тя ме повика.
Но докато говореше,
устата й...
Носеше ли ръкавици?
Дълги, чак до лактите?
Носеше ли шапка?
На главата й имаше нещо като хавлия.
А гласът й звучеше грозно и скърцаше
като градинска порта с ръждясали панти?
Боях се, че това ще се случи.
Жената, която си видял, не е била обикновена жена.
Ти си видял...
вещица.
Вещица?
Точно така.
Проклета, гнусна, подла, коварна вещица.
Добре.
С приятелите от църквата номер ли ми скроихте?
Защото не е много забавно.
Чуй ме, дете.
С вещиците шега не бива.
Познавам деца, които вече ги няма като деца на този свят.
Те бяха омагьосани,
преобразени,
отвлечени от вещици.
Мога да ти разкажа за Алис Блу.
Алис Блу и аз бяхме първи приятелки.
Живеехме една срещу друга.
Бяхме като сестри, неразделни.
Вършехме всичко заедно, дори домашните задължения.
Но Алис обичаше да се размотава.
Алис, не се мотай, момиче.
Стана време за вечеря.
Алис направи нещо, което никое дете не бива да прави.
Взе бонбон от непознат човек.
Така се уплаших,
че хукнах като светкавица и се втурнах към вкъщи.
Не биваше да оставям Алис сама.
Знам, че не биваше.
Но ужасно се уплаших.
По-късно вечерта,
когато видях Алис жива и здрава,
бях щастлива като мишле в кофа със сирене.
Но на другата сутрин
цялото това щастие се изпари...
защото се случи онова.
Тя започна да се преобразява.
Алис се превърна в пиле. Беше пилефицирана.
Божке!
Виж какво огромно пиле!
Видя ли накъде хукна Алис?
Тя е...
тук.
Какви ги говориш, дете?
Къде отиде?
Опитах се да обясня видяното, но...
всички ме гледаха така, сякаш съм луда.
И накрая си замълчах.
Но се стараех да посещавам Алис всеки ден в курника.
Здравей, Алис.
Алис дори снасяше яйца.
Големи зелени яйца.
Най-големите, които съм виждала.
Казваха, че били много вкусни.
Ами вещицата?
Какво за нея?
Тя отиде ли си?
О, не.
Влезе ли вещица веднъж в живота ти, никога...
Никога...
Милостиви Боже!
Какви ги върша?
Казах, че днес сме видели вещица.
Вещица в бакалията.
А аз какво правя? Седя тук,
сякаш съм сляпа с едното око и недовиждам с другото
и се размотавам, губейки ценно време.
Винаги съм се питал какво държи баба в заключения килер.
Оказа се, че той беше пълен с целебни билки и еликсири
и стари книги за древни лечения.
Мама все казваше, че баба е нещо като знахарка.
Но сега взех да си мисля, че може би е вуду магьосница.
Трябва да бягаме.
Да бягаме?
Точно така.
Тук не е безопасно.
Но къде ще идем?
Ще звънна на братовчеда Естън.
Ще му кажа да ни запази стая в хотел "Гранд Орлиънс Импириъл Айлънд".
Беше главен готвач над 30 години.
Има връзки там.
Той е звезда.
Кухнята му прослави хотела.
Това е най-луксозният курорт в цяла Алабама.
Ще разказваш на внуците си за престоя си в този хотел.
Откъде знаеш, че там ще сме в безопасност?
Защото, дете,
в "Гранд Орлиънс Импириъл Айлънд" ходят само богати бели хора.
А вещиците преследват само бедните,
пренебрегнатите,
децата, чието изчезване ще мине незабелязано.
Събери си нещата!
Във всеки град ли има вещици, бабо?
Във всеки град, всеки щат, всяка страна.
Има тайно сдружение на вещици, наречено "сборище".
ГРАНД ОРЛИЪНС ИМПИРИЪЛ АЙЛЪНД
То е нещо като Ротари клуб, но за вещици.
Събират се и клюкарстват кого са омагьосали,
разменят си тайни за отвари.
Но преди всичко
получават нареждания от Върховната вещица.
Върховната вещица?
Върховната вещица, да.
Тя е повелителка на всички вещици.
Изключително могъща, ужасно зла
и неумолимо безмилостна.
Да. Легендата твърди, че се е пръкнала в мразовитата норвежка тундра.
Погледни.
Цял ден ли ще стоиш и ще ме зяпаш?
Мога ли да помогна?
Може да свалиш багажа, докато се регистрирам.
Да, госпожо.
Ето ключа.
О, и...
Не.
Задръжте си парите, госпожо.
И се забавлявайте.
Непременно.
Баба беше права за хотела.
Беше много луксозен.
Доведе ни чак на Мексиканския залив, за да ни спаси от онази вещица.
Но нямаше никаква представа на какво ще налетим.
Внимавай с мишката.
Не. - За бога...
Държиш се неразумно. - Не, Дейдри.
Не искам тази жена в дома си!
Тя е много приятна. - Не, Дейдри!
О, за бога!
Бруно, лицето ти!
Никъде не можем да те заведем!
Заповядайте.
ДОБРЕ ДОШЛИ, ЧЛЕНОВЕ НА ДРУЖЕСТВОТО ЗА ПРЕВЕНЦИЯ НА НАСИЛИЕТО НАД ДЕЦА
Хайде, взех ключа.
Ние сме в стая 766.
Звучи добре.
Добре ли си, бабо?
За пръв път кашляш, откакто тръгнахме.
Мога ли да ви помогна, госпожо?
Вие сте братовчедите на Естън.
Той настоя да отседнете в стая 766.
Нарича се "Магнолия".
Това е един от най-хубавите ни малки апартаменти.
Какъв късметлия си, а?
Не всеки ден млад господин като теб има късмета
да отседне в такъв хубав хотел, нали?
Хайде, Гетсби.
Да вървим.
Да потърсим стаята.
Да ви заведа ли?
На четвъртия етаж е.
Щом сме на четвъртия, защо номерът е 7-6-6?
Мъжът, създал хотела, бил нумеролог. Вярвал в значението на числата.
И аз разбирам малко от тях.
7 и 6 заедно означава скорошно изпитание.
Две шестици значат изобилие.
Така че изглежда ни чака голямо изпитание.
Здравейте!
"Гранд Орлиънс Импириъл Айлънд"
приветства с добре дошли вас и вашата чудесна група от благодетелки.
Искам само да кажа, че аплодираме вашите неизброими филантропски...
дела и...
И...
Съжалявам, госпожо, но хотелът не допуска домашни любимци.
Имате вид на човек, който обича безценните неща.
Нали, господин...
Стрингър. Ар Джей Стрингър III. Управител.
Благодаря, че ще направите изключение,
г-н Ар Джей. Управител. - Стрингър. Още не съм...
Не съм се съгласил...
Е, кажете ми нещо, господин...
Стринджи? - Стрингър.
Хотелиер.
Управител. - Трети.
Да.
Знам, че обичате котенца.
А какво мислите за...
мишките?
Мишките?
Да. Мишките.
Какво бихте направили, ако имаше мишки,
търчащи из целия хотел?
Уверявам ви, госпожо, че никога няма да има никакви мишки...
Но ако има? Хипотетично.
Хипотетично. Ами тогава бих...
Бих повикал унищожител.
Именно!
Виждате ли, момичета?
Той ще повика унищожител.
Като всеки нормален здравомислещ човек,
той ще изтреби тези гаднярчета.
Гризачи.
Ще изтребим гризачите.
Зли.
Няма как другояче да ги опиша.
Чисто, неподправено зло.
Това са вещиците.
Виждаш ли тази моя кашлица?
Вероятно е причинена от вещица.
Навярно онази, която си видял.
Наистина? Вещица може да причини кашлица?
Може да си заложиш дупенцето, че могат.
А как различаваш вещица от истинска жена?
Първо, вещиците изобщо не са жени.
Те са демони в човешки образ.
Затова ако погледнеш вещица отблизо,
ще забележиш, че ъгълчетата на устата й са издължени,
стигащи почти до ушите й
и това обикновено е прикрито с тежък грим.
И истинската вещица винаги носи ръкавици. Винаги.
Защото една истинска вещица няма нормални ръце.
Има щипки.
Щипки?
И нямат пръсти на краката.
Грозните им стъпала са без пръсти, като отсечени с брадва.
И всички вещици са плешиви.
Плешиви като варено яйце.
Затова носят перуки.
А от тях получават ужасни рани.
Наричат това "перучен обрив".
Той ги подлудява.
Значи ръкавици,
перуки.
Това ли е всичко?
Дупките на носа.
Дупките на носа?
Да. Ноздрите.
Дупките на носа.
Ноздрите на вещиците са по-големи от обичайното.
Когато искат да подушат дете,
ноздрите им се разширяват до цели 20 см в диаметър.
Децата миришат отвратително за вещиците.
Дори детето да се е изкъпало?
Още по-зле.
За вещицата чистото дете мирише на кучешко ако.
Кучешко ако?
Точно така.
Колкото по-чисто е детето, толкова повече й мирише на ако.
Май повече няма да се къпя.
Не ме ядосвай.
Тук може ли да влезе вещица, докато спим?
Не.
В никакъв случай.
Вещиците не вършат такива глупости,
като да се катерят по улуци или да влизат с взлом по домовете.
Освен това те не знаят къде сме.
Добре, но мен още малко ме е страх.
Хайде, ела насам, дребосъче.
Точно така.
Заспивай.
Наистина ли?
На другата сутрин грееше слънце, а въздухът беше чист и свеж.
Бях тих като мишка, за да може баба да си отспи
и реших да й поръчам закуска от румсървиса.
Закуската ти, бабо.
Бъркани яйца, пилешка пържола, качамак, кифлички с пекан,
ягодов конфитюр с ревен и кана с ментов леден чай.
Наистина мирише чудесно.
Боже, успала съм се.
Благодаря ти, че ми поръча закуска, скъпи.
Дадох половин долар бакшиш на сервитьора.
Добре ли е?
Постъпил си като джентълмен.
Добре ли си?
Да. Само леко ме гъделичка.
Подай ми тази чаша с чай.
Виж, баба ти днес ще го кара по-леко.
Но искам ти да излезеш и да потичаш.
Слез до водата. Забавлявай се.
Мислех си да дресирам Дейзи.
Вземи я със себе си.
Само не я пускай до водата.
Не бих искала някоя морска змия да я хване.
Морска змия?
Шегувам се. Няма морски змии.
Хайде, върви. Забавлявай се.
И не се тревожи за мен. Добре съм.
Макар да знаех, че баба се шегува за морските змии,
реших да не рискувам
и си останахме вътре.
И не щеш ли, попаднахме на голямата бална зала,
където Международното дружество за превенция на насилието над деца
щеше да проведе своята конференция.
Ей!
Ти там!
Какво правиш?
Влизаш незаконно?
Търся тихо място.
За какво?
За дресура.
Какво ще дресираш?
Яко. Супер. Как му е името?
Момиче е. И се казва Дейзи.
Може ли да я подържа?
Не се чувства удобно пред непознати.
Може ли да прави номера?
Точно щяхме да се упражняваме.
Искаш ли да гледаш?
Колко е часът?
Една мила дама ми каза да я чакам тук в 12:25.
Каза, че ще ми даде шест швейцарски шоколада.
Как се казваш? Аз съм...
Бруно Дженкинс!
Къде ли не те търсих, младежо.
Баща ти е побеснял.
Здравей, мамо.
Това е моят нов приятел.
Приятно ми е.
Виж си ръцете, мръсни са!
Виж си ризата! Цялата е оплескана!
Ела с мен.
Какви ги вършиш?
Да не си търчал из фабрика за наденици?
Залата беше съвсем празна.
Идеалното място за нашата дресировка с Дейзи.
И аз реших,
че ако хората от Дружеството за закрила на децата се появят,
те ще погледнат с добро око на един млад дресьор,
който просто си върши работата.
Боже, това ми изкара ангелите!
Ето, това е.
Това е Голямата имперска бална зала,
или Льо Салон Гранд, както я наричаме.
Всъщност я наричаме Залата със стенописите заради стенописите.
Казаха ми, че вратата е само една, да?
Да. Да.
Вратата, от която се влиза и излиза е само една,
което не радва особено нашия пожарникар.
Затова не палете огньове.
Залата ще свърши работа.
И така...
Ако има...
Има ли още нещо... - Не.
Не. - Чао.
Добре.
Сърша, обезопаси помещението!
Е, добре, така наречени "дами".
Пригответе се за сваляне.
Събуди се.
И така, изтерзани сукуби,
може да свалите ръкавиците си.
Може да събуете обувките си.
И...
може да свалите перуките си!
Всички те са вещици.
Кръвта ми се смръзна и ме обзе ужасен страх.
Ето ме тук,
заклещен в тази зала с куп плешиви вещици!
А най-злата от тях, плешивата шефка,
която стоеше точно над мен,
тази, която раздаваше заповеди,
щом я огледах добре, веднага разбрах коя трябва да е.
Тя е Върховната вещица.
Вещици.
Вие сте сбирщина
от непотребни червеи!
Тази сутрин...
докато си закусвам,
поглеждам през прозореца към плажа
и какво виждам?
Какво виждам?
Виждам десетки...
Виждам стотици...
Виждам стотици гнусни гаднярчета
да си играят на пясъка
и това направо ми уби апетита!
Затова...
Ето моята заповед.
Искам всяко дете на света
да бъде унищожено!
Смачкано, сдъвкано и изпържено!
Ваше Превъзходителство, имате ли план?
Как бихме могли да изтребим всички деца?
Въпросът беше добър.
Недисциплиниран, но добър въпрос.
Разбира се, че имам план.
Искам всяка от вас да се върне в жалкото си градче.
И да отвори
магазин за бонбони.
В този магазин ще продавате
само най-висококачествените и вкусни бонбони.
Сигурно се питате:
"Откъде ще взема пари за магазин?"
И за това съм помислила.
В моята стая, стая номер 666
имам куфар, пълен с чисто новички банкноти от по 100 долара.
Стая 666.
Запомнете номера на стая 666
и магазините ви ще продават само най-висококачествените и вкусни бонбони.
И...
Ще използваме Формула номер 86
със забавено действие за създаване на мишки!
Само една капка от отварата в бонбон
ще превърне мръсното дете
в мишка за един час!
Две капки
ще преобразят противното гаднярче за трийсет минути.
А три капки действат мигновено.
Мигновена мишка!
О, не!
Тишина!
Значи...
преди по-малко от час
открих в лобито едно смрадливо момченце
и му дадох безобразно скъп швейцарски шоколад.
Шоколад, в който имаше една капка
от Формула 86... - О, не.
...за създаване на мишки! - Бруно.
И казах на лакомата гадинка да дойде тук в 12:25.
След по-малко от десет минути
всички вие, жалки вещици, ще видите какъв гений съм аз!
Гений!
Тихо!
Къде ми е шоколадът?
Това е лакомото кретенче.
Бързо! Перуките! - Вътре ли сте?
Добре си ни дошъл,
прекрасни хубавецо.
Отдавна те чакаме.
Скъпо момче.
Имам шоколад за теб.
Вие ми обещахте шест шоколада.
Виждам само един в ръката ви.
Виждате ли, дами,
той е не само дебел и глупав, но и лаком.
Точно така, дребосък.
Ето го твоя вкусен шоколад.
Ела си го вземи.
Пригответе се, момичета.
Десет секунди.
Дайте ми шоколада. Дайте ми го.
Ето го тук, скъпи.
Дейзи, какво да правим?
Дайте!
Пет секунди.
Дайте си ми шоколада. Дайте ми го.
Три...
Дайте! - Две...
Едно...
Старт!
Тази смрадлива гадинка,
тази противна гнида
се превърна...
Тя го постигна. Тя е гений.
...в малко сладко мишле!
Що за хрумване?
Къде ми е шоколадът?
Размажете го!
Убийте го!
Ето го там.
Превърнаха Бруно в мишка
и сега се опитват да го смачкат.
Аз ще го доведа.
Ти проговори ли?
Цяло гъмжило са!
Навсякъде са!
Хванете го! Къде е?
Леле! Ти си великан. Защо си толкова голям?
Не съм голям. Ти си малък. Аз съм нормален.
Как може да съм малък?
Понеже си мишка.
Една вещица те омагьоса.
Вещица? Каква вещица?
Знаех си!
Кучешко ако!
Помощ! - Дръжте го!
Помощ! Помогнете! - Дръжте го здраво.
Обърнете го. По гръб! - Помощ!
Отвори му устата.
Отвори я.
Така.
Щом ще ни разиграваш така,
ще го играем като по Шекспир.
Една капка...
Две...
Изстрелване.
Да!
Какво сладко мишле си ми ти!
Къде е чукът?
Тук! - Дай го.
Къде е чукът?
От нищо не се боя.
Държа го. Къде е чукът?
Хайде, дай ми го! Дай ми го.
Тичай, Бруно!
Значи и ти си мишка?
Сега те спипах.
На четири крака, Бруно!
На четири крака.
Гадост! Няма изход!
Тичай, Бруно!
Не!
Ох, гърбът ми!
Какво стана с нас?
Защо сме мишковци?
"Мишки."
Все тая.
В хотела има конгрес на вещици,
а те имат опасна отвара.
Сложиха я в шоколада ти.
В шоколада ми? Проклятие!
Те винаги подправят шоколада.
Това е стандартна вещерска процедура.
Чакай. И ти ли си била дете?
Момиче.
Да ти приличам на малко яре?
Не, мишка.
И какво ще правим?
Не искам да бъда мишка.
Обичам да съм си пълничко хлапе.
"Дете."
Все тая.
Трябва да намерим баба ми.
Тя знае всичко за вещиците.
Ще знае какво да направи. Хайде.
Две салати с краб. Какво правиш?
Вижте колко хубава храна!
Ето какво ще направим.
Виждате ли отдушника?
Той ще ни отведе до лобито. Да вървим.
Вдигни го! Това е бял трюфел.
Имаш ли представа колко струва?
Избърши го и го сложи в соса.
Какво? На това "бухнало" ли му казваш?
Да дойдат още помощници!
И сега какво?
Трябва само да стигнем до асансьора,
а после до четвъртия етаж.
Хайде!
Помогнете, де.
Проклятие!
Побързай. - Оттук.
Сетих се нещо.
Как точно ще стигнем бутона за четвъртия етаж?
Етаж?
Четвърти, моля.
Хайде!
Ето я моята стая, 766.
Оттук.
Тя никога няма да ни чуе.
Звънец.
Хайде.
Проклятие!
Да си направим човешка стълба.
Искаш да кажеш "миша"?
Точно така, миша стълба.
Още малко...
Готово!
Помощ!
Майчице, не ме оставяйте да падна!
След мен, момчета.
Мишки!
Те са навсякъде!
Бабо, аз съм.
Това съм аз, твоят внук.
Моят внук...
Ти ли си, момче?
Да, бабо, аз съм.
Наистина ли си ти?
Наистина съм аз.
Какво стана? - Върховната вещица го стори.
Върховната вещица?
Боже, не и тя!
Да! Тя ме мишкофицира.
Хотелът е пълен с вещици.
Имат някакъв вещерски конгрес.
Какво ли не преживя, само това ти липсва.
Баба ти много съжалява.
Моля те, стани от пода и ме сложи на масичката за кафе.
Как?
Вдигни ме.
Да те вдигна?
Да, както аз Дейзи.
Добре.
Не мога да повярвам, че е истина. - Можеше да е и още по-зле.
Нима?
Между другото, това е приятелят ми Бруно Дженкинс.
Сега и той е мишка,
но беше дебеличко англичанче.
Можеше да кажеш просто: "Това е приятелят ми Бруно."
Съжалявам, Бруно.
Злите вещици и теб ли спипаха?
Да. Хубаво ме подредиха.
Беше кошмарен ден.
Някой друг да е гладен?
И Дейзи е била дете. При това момиче.
Защо не каза, скъпа?
За една мишка може да е много опасно да говори.
Повечето хора не го разбират и се плашат.
Онази вечер щях да се обадя,
когато разказахте как Алис Блу била превърната в пиле,
но размислих.
Значи някоя зла вещица те е мишкофицирала.
Да, преди четири месеца.
Същия този ден избягах от сиропиталището.
И тогава една мила дама...
Е, тогава реших, че е мила.
Тя ми даде шоколад и преди да се усетя, пуф!
Превърнах се в мишка.
След това на бърза ръка
един просяк ме сграбчи и ме продаде на зоомагазин,
за да си купи храна.
Вкусно!
Много съжалявам, Дейзи.
Мери. Истинското ми име е Мери.
Мери. Хубаво име.
Извинете.
От всичките приказки за храна страшно огладнях.
Може ли малко грозде?
Значи Върховната вещица е тук, в този хотел?
Трябва по някакъв начин да ви върнем предишния вид.
Върховната вещица има стая, пълна с отвара.
С нея иска да превърне в мишки всички деца по света.
Трябва да им помогнем.
Кой е?
От поддръжката.
Бързо, скрийте се.
Ето. Скачайте при плетката ми.
Спотайвайте се.
Да.
Извинете, госпожо,
но ни казаха, че има нашествие на гризачи.
Гризачи? В този скъп хотел?
Това е пълен абсурд.
Да, госпожо. Навярно няма проблем.
Камериерката, която ги е видяла, има склонност към истерии.
Но за по-сигурно ще заложа капани,
ако не възразявате. - Добре.
Слагаме ги във всички стаи.
За по-сигурно.
И какви са гризачите? Мишки?
Не, госпожо.
Камериерката каза, че видяла куп огромни плъхове.
Поне дузина.
Боже, дузина?
Както ви казах,
тя има склонност към истерии.
Пресен уисконски чедър.
Направо подлудява гризачите.
Не могат да му устоят.
Ако чуете някой капан да щрака,
повикайте ме.
Непременно.
Добре.
Нищо ли не знаеш? Гроздето вреди на мишките.
Вие, тримата.
Стойте далеч от капаните.
Ако успеем да докопаме онази отвара,
може да успея да разгадая формулата.
Да направя отвара, която превръща мишки в деца.
Винаги пътувам с противовещерски билки и соли.
Но кой я знае къде е тая проклета вещица.
Ние знаем. В стая 666.
Чухме я да казва на другите да отидат след вечеря в стая 666.
А ние сме в стая 766.
Стая 666 е точно под нас.
Мили боже!
Злата магьосница живее точно отдолу?
Да. И ето какво ще направим.
Ще изчакаме вещицата да излезе
и ще ме спуснете по кълбото на бабината плетка
до балкона на вещицата.
Вземам шише с отвара,
баба ме изтегля обратно, разваля магията
и хоп! Отново сме деца.
Младежо, сега ли измисли всичко?
Щукна ми ей така.
Противни, мръсни гаднярчета!
Повръща ми се от вас!
Хадес,
така ми призля, че не мога да се насладя дори на чаша пелин.
Да, това е Върховната вещица.
Бабо, това е отварата.
Държи я в лед.
Точно това ни трябва.
Хадес, ела.
Закъсняваме за чая.
Време за чай. Идеално.
Виж, трябва ни само едно шишенце с отвара.
Грабни едно набързо и се връщай обратно.
Не знаем кога чудовището ще се върне.
Знам, че сигурно те е страх.
Не ме е страх.
Не знам защо,
но откакто се превърнах в малко мишле,
дребните неща вече не ме плашат.
Добре. Дръж се здраво.
Не мога да повярвам, че не пускат безценното ми в салона.
Този гнусен смрадлив хотел дискриминира всичко!
Пари.
О, Хадес,
защо в този противен човешки свят
имаш нужда от пари за всичко?
Противни, мръсни пари.
Готов е.
Брей, брей, брей.
Какво ли прави тук това плетиво?
Здравейте.
Изпуснах си плетката от балкона.
Но нищо.
Слава богу, все още я държа от този край.
Ей сегичка ще я издърпам обратно.
Няма да ви преча повече.
Пуснете я.
Познавам те.
Мен?
Не мисля.
Виждала съм те и преди.
Помня лицето ти.
Може да сте ме виждали в лобито.
Не.
Не в лобито.
Помня те от...
Какво? Кой е?
Г-н Стрингър III, управителят.
Проклятие!
Искате да отстраня децата от плажа?
Искам да бъдат отстранени.
Ще видя какво мога да направя.
Госпожо, вижте какво ви нося.
Ще ви хареса.
Котешка кутия.
Реших,
че може да сложите вътре своя любимец
и да го носите из целия хотел, включително в трапезарията.
Реших, че ще сте доволна.
Е...
нека ви кажа нещо, Господин носач на котешки клетки.
Аз никога, никога
няма да позволя безценното ми писанче да бъде...
Виж ти! На него му харесва вътре.
Щях да забравя.
Относно вечерята ви днес,
пропуснахме да изберем супа.
Вариантите са два.
Едната е пикантен краб по креолски,
а другата е нашата домашна супа с лющен грах.
Коя е по-евтина?
Сигурен съм, че ще оцените това,
че крабът е пресен и...
Коя?
Домашната с лющен грах. Тя е по-евтина.
Тогава ще изберем супата с лющен грах.
Да, госпожо.
И...
в супата да няма чесън.
Какво да няма?
Чесън.
Да няма чесън?
Пелтеча ли?
Да няма чесън.
Моите жени
всички до една страдат от някакво хранително разстройство.
Придирчиви са към храната.
Да, госпожо. Както желаете.
Ще уведомя готвача.
Направете го.
Сам ще изляза.
Направете го.
Е, безценно мое,
щом толкова ти харесва да стоиш в тази клетка,
остани си в нея!
Предател!
Отвара за създаване на мишки.
Капка исоп...
Мъничко див пелин...
А сега...
глътчица целебна вода право от Лурд.
Това е най-мощната целебна вода, която съществува.
Добре.
А сега да се хванем за ръце и да сведем глави.
Да му се не...
Няма какво повече да се добави.
Трябваше да опитаме, деца.
Силата на тази вещица е далеч по-силна от домашните ми церове.
Зла сила.
И могъща.
По-могъща от мен.
Не плачи, бабо.
Всичко ще се оправи.
Съжалявам, деца.
Ти нямаш вина, бабо.
Понякога се случват такива неща.
Да, така е.
На мен не ми пречи да съм мишка.
По цял ден съм с новите си приятели,
не трябва да ходя на училище
и да се уча да шофирам,
значи никога няма да катастрофирам.
О, дете! Ела тук.
Ще си грижиш ли пак за мен?
Дори да остана мишка?
Разбира се, скъпи мой.
Без значение е какъв си
и как изглеждаш,
стига някой да те обича.
А аз винаги ще те обичам.
А приятелите ми?
Може ли и те да останат?
Разбира се.
Стига да искат, но...
не забравяй, че близките им тъгуват за тях.
Не съм много сигурен.
Стига глупости. Със сигурност те обичат.
Мама ме смята за непохватен,
а татко се оплаква, че съм все гладен.
Сега ще те обикнат какъвто си,
а не какъвто не си.
Късметлия си, че имаш родители, Бруно.
Някои от нас нямат.
Но всичко ще бъде наред.
Имаме си баба.
Тя винаги ще е нашето семейство.
И затова сме благословени.
Но искам да знам защо стоим тук и се мотаем?
Как ще попречим на проклетите вещици да превърнат още деца в мишки?
Права е.
Трябва да направим нещо.
Знам какво!
Ще вляза в кухнята с отварата за създаване на мишки,
ще я излея в супата на вещиците
и ще ги превърна в мишки!
Сигурен ли си, момчето ми?
Задачата ми се струва много опасна и страховита.
Довери ми се, бабо, ще се справя.
Среща в лоби бара.
Бруно и Дейзи знаят отдушника.
Внимавай, скъпи.
Да, бабо.
Побързайте!
Граховата супа е готова!
Без чесън!
Супата идва, шеф. Без чесън.
Къде са ми кралските скариди?
Това не е кралска, а дребна скарида!
Не знаеш ли разликата?
Брой щипките. Една, две.
Да разсипем супата.
Побързайте!
Да, шеф.
Какво правиш?
Пържа скаридите.
Не е кралска!
Аз съм експерт. - Кралска е.
Сотирам скариди от 30 години и използвам само масло.
Никога олио!
Не ми пука какво казват диетолозите.
Те убиват добрата кухня!
Винаги масло, само масло.
Къде са ми скаридите?
Кой ще благоволи да ми даде скариди?
Да разсипем супата.
Да, шеф!
Плачеш ли? Никакви сълзи в моята кухня!
Шеф, на супата й трябва чесън.
Никакъв чесън! Заповед на Стрингър.
Мазнината пламна!
Под мивките има противопожарни одеяла.
Кралските скариди ли експлодираха?
Зарежи ги, сложи прости скариди.
Идиоти такива...
Някой да ми даде остър нож, за да се самоубия!
Повикайте унищожител на гризачи!
Вижте, това там са мама и татко.
Това ли са вашите?
Кълна се.
Бруно, време е да се обадиш на вашите.
Луда ли си? Точно тук, в бара?
Няма по-добър момент от сегашния.
Извинете, вие ли сте г-н и г-жа Дженкинс?
Какво обичате?
Боя се, че имам...
доста странна новина за сина ви Бруно.
Какво е станало с Бруно? Той къде е?
По-добре да идем някъде да поговорим насаме.
Защо трябва да говорим насаме?
Не му е лесно да ви обясни.
Ще му е по-удобно, ако идем в стаята ви.
Вижте, госпожо, тук ми е съвсем удобно.
Затова или кажете къде е Бруно, или веднага си вървете.
Ами...
ето го тук.
Това е мишка! Мишка!
Какво ви прихваща, за бога?
Махнете оттук тази твар!
Не. Това е Бруно.
Бруно, кажи им нещо.
"Кажи им нещо"? Вие луда ли сте?
Махнете се, ще повикам управителя.
Не крещете. Това е синът ви Бруно.
Управител! Повикайте управителя!
Тази уплаши до смърт жена ми!
Разхожда се с чанта, пълна с плъхове!
Бруно, защо не каза нищо?
Баща ми мрази да говоря с пълна уста.
Бабо!
Тук съм.
Ето те и теб. Слава богу!
Как мина?
Супата е готова.
Вижте! Граховата супа.
Заповядайте, без чесън.
Извинете, госпожо, може ли да поговорим?
Моля, елате насам.
Елате.
Да не би случайно да разнасяте мишка
със себе си?
Мишка?
Защо бих разнасяла мишка?
Това има ли нещо общо с капаните
из целия хотел? - Капани?
Така ли ни замазвате очите?
Да обвинявате гостите си, че носят мишки,
за да скриете факта, че хотелът гъмжи от тях!
Не... Какво?
Ето какво.
За цената, която съм платила, да не виждам никаква мишка!
Дори да е малка и сладка.
Да, госпожо. Много...
Грешката е моя. Простете.
Лутър!
Настани дамата на най-хубавата ни маса.
Разбира се. Насам.
Извинявам се, госпожо, аз просто...
Най-хубавата ни маса, госпожо.
Благодаря, Лутър. Сигурна съм,
че най-хубавата маса в чудесния ви хотел
се намира точно до кухнята.
Винаги предпочитам маса до изхода, за да мога да се измъкна набързо.
Разбира се.
Гледайте.
Супата им харесва.
Решихте ли?
Мисля да взема джамбалая.
Отлично. А нещо за предястие?
Граховата супа изглежда добре.
И за мен.
Съжалявам, тази супа е запазена само за тези дами.
Заповядайте.
Тази група страда от тежка чеснова алергия.
Пожелаха супата да е без никакъв чесън.
Много е блудкава. Направо не се яде.
Разбирам.
Звучи отвратително.
Да препоръчам пикантния краб по креолски?
Това е един от специалитетите ни.
Звучи...
Да?
Ще взема скаридата по креолски.
Имате предвид краба по креолски?
Да, точно така, краба.
Много добре.
Скрийте се, имаме посещение.
Плитки!
Моля?
Плитки.
Ти носеше плитки.
Познаваме ли се?
Преди много години в едно мърляво градче.
Мърляво градче точно тук, в Алабама.
Ти носеше плитки.
И ми се измъкна.
Помниш ли?
Но аз спипах
онази твоя противна приятелка.
Помниш ли...
Бързо, миша стълба.
Била си ти.
Ти си била злата вещица, която омагьоса Алис.
Много неприятна...
Какво правите?
Бабо, виж!
Браво на теб.
Дай пет!
Сериозна плъхофикация.
Господи! На крака ми е!
Божке, да му се не види!
Ела тук, гадино!
Махай се!
Хайде, деца.
Време е да отлитаме.
Някой да повика унищожителя!
Браво.
Я, колко много отвара!
Деца, трябва да вземем всички шишета.
Бабо, ами той?
Ще кажа на управителя да го пусне, щом излезем.
Изтървах едно.
Аз ще го взема.
Това сиренце ухае чудесно.
Виж какво ме принуди да направя.
Мислиш се за много умна,
като влизаш в стаята ми с откраднат ключ?
Но всички знаят, че на рецепцията има резервен!
Няма да ти позволим да изпълниш дяволския си план.
Нима? И кой ще ме спре?
Една слаба, глупава,
болнава жена като теб?
Намираш го за забавно?
Не това.
Знаеш ли, мислех си нещо.
Много скоро няма да можеш да сториш нищо.
И защо, храбра, жалка жено, която скоро ще пукне?
Граховата супа.
Граховата супа...
Не...
Глупачка такава!
Аз не ядох от супата.
Ако си спомняш,
бях прекъсната.
Ето какво ще направим.
Брей, брей.
Да видя.
Мисля
да бръкна в гръдния ти кош
и да изтръгна твоето повехнало,
спаружено сърце
и да го стискам, докато се пръсне!
Дрън-дрън.
Гнусните ти вещерски дрънканици не ме плашат.
А би трябвало,
защото последното, което ще видиш,
е моето кискащото се лице.
Вярвам с всяка фибра на тялото си...
че накрая
любовта винаги ще тържествува над омразата и злото.
Така ли?
Може да си омагьосала Алис и моя внук,
но ще се погрижа никога да не омагьосаш друго дете.
С Божията помощ!
Сега!
Ах, ти, глупав плъх!
Виж какво направи!
Бягайте!
Вижте какво направихте!
Глупави гризачи.
Върнете се!
Мръсни гадини!
Ам! - Паразити!
Ще ви спипам,
гнусни твари!
Спипах те!
Какво?
Писна ми да слушам простотиите ти.
Какво е това?
Глупачка такава. Пусни ме!
Пусни ме!
Ще ви откъсна езиците!
Глупави мишки.
Вещицата в буркан...
Пуснете ме! - Вещица в буркан.
Пуснете ме от този тъп аквариум!
Бабо, това е ключът от големия куфар.
Ключът е мой!
Ключът е мой, безмозъчна гад!
Безмозъчни паразити. - Хайде.
Приберете си езика в устата,
мръсни канализационни твари!
Какво правите?
Какво правите? Това е мое!
Идиоти! Негодници!
Това е много пара.
Зелено. - Гущери.
Ей, страшно огладнях.
Не пипайте това, то си е мое!
Махнете си скапаните лапи от скапаните ми пари!
Ще ви извадя малките очички! Какво гледате?
Какво е това?
Списък с имената и адресите на всички вещици по света.
Еха!
С този списък, парите и тази отвара
може да превърнем всички вещици в плъхове.
Отлично!
Ще ви отрежа опашките с ръждива ножица!
Ще ви клъцна ушите с нокторезачка!
Ще ви извадя очичките!
Ще ви попилея за това!
Хайде, деца, скачайте.
Чака ни работа.
За малко да забравя.
Не, не, не го прави!
Какво правиш?
Хадес.
Добро коте.
Ти си сладко котенце.
Добро коте.
Забавлявайте се. - Хубаво коте.
Ах, ти, глупав, крастав бълхар! Безценното ми.
Върни книгите.
Назад, глупав, безценен...
Не! Хадес.
Хадес, безценни мой, спомни си кой те храни.
Не, не мисли за храна.
Бабо, чу ли това?
Не те разбирам.
Нищо не съм чула.
Много ви благодаря.
И за вас.
На другата сутрин се чувствахме радостни и въодушевени.
А баба беше толкова щастлива,
че изливаше радостта си върху целия персонал на хотела.
Благодаря ви за всичко.
Нещо за теб.
И за теб.
Благодаря, госпожо.
Бруно се опита да обясни ситуацията на майка си.
Здравей, мамо.
Вече съм мишка.
Мишка! - Ала се оказа,
че сем. Дженкинс никак не обича мишките.
Затова решихме, че е най-добре
Бруно да остане с мен, баба и Дейзи.
По-бързо!
Хайде, наш'те!
Бързо!
Яко!
Как ми е косата? Как изглеждам?
Хайде да идем пак.
Този път аз ще седна отпред.
Бабо, харесва ми да съм мишка.
Сигурна съм.
Но знаеш ли кое е странното?
Все още се чувствам като момче.
Но ти си момче, скъпи.
Животът променя всички ни.
Погледни мен.
С годините остарявам, но все още се чувствам като момиче.
А аз се чувствам като момче.
Видя ли?
Разбираш го.
Никога не се отказвай от това, което си.
Когато те гледам, не виждам мустаци и розово носле.
Виждам само очите ти.
Блестящи и прекрасни.
Бабо...
колко живее една мишка?
Обикновената мишка живее около три години, но...
ти не си обикновена мишка, а мишка-човек,
а мишките-хора със сигурност живеят
три пъти по-дълго от обикновените мишки.
Може и по-дълго.
Това е чудесна новина.
Не искам да ме гледа някой друг.
Аз ще бъда много стара мишка, а ти - много стара баба
и двамата ще умрем заедно.
Ако имаме късмет, скъпи.
Но никой не знае колко време му е отредено на тази земя.
Само Бог знае отговора.
Такъв е естественият порядък на нещата.
Дейзи, Бруно и аз си живеехме чудесно с баба.
Бяхме голямо щастливо семейство.
ЧЕСТИТА МИШКОЛЕДА!
МНОГО ЩАСТЛИВА МИША КОЛЕДА 1975
АРИЗОНА 66 НАШИЯТ ЗАПАД '76
ДОБРЕ ДОШЛИ В СТРАХОТНИЯ ЛАС ВЕГАС
НЕПОСЛУШКОВЦИ ИЛИ МИШКОВЦИ? '77
ПИЗА '78
ИЗМАМИХМЕ ВЕЩИЦИТЕ! ИНКОГНИТО 79
ЛОВЦИ НА ВЕЩИЦИ
Докъде бяхме стигнали? Да, точно така.
Ето ни тук,
готови да продължим борбата.
Продължаваме борбата!
През годините мишкофицирахме
всяка проклета вещица в Съединените щати.
И сега сме се събрали, за да пренесем борбата по целия свят.
Имате имената, нали?
Да, сър.
Адресите?
Да, сър.
А Формула номер 86 за създаване на мишки?
Да, сър. Формула номер 86 за създаване на мишки.
Да вървим
и да дадем на вещиците да си пийнат от собственото им лекарство.
Готов ли си за тази мисия, старче?
Никога не съм бил по-готов, бабо.
ВЕЩИЦИТЕ НА РОАЛД ДАЛ
Превод на субтитрите: МАЯ ИЛИЕВА