Godt så. Hvor kom vi fra?
Nåh ja, nu husker jeg det.
"En note om hekse." Det her skal du vide om dem.
De er virkelige!
Hekse er lige så virkelige som en sten i skoen.
Det er det første, du skal vide.
Den anden ting, du skal vide...
De er her!
Og de lever iblandt os...
...side om side med menneskerne.
I alle storbyer, i alle små flækker.
Hvad ved du?
Der kan måske bo en heks inde ved siden af dig lige nu.
De er overalt!
En heks kan være sygeplejerske...
...eller din lærer...
...og du kan bide dig selv i næsen på,
at den rare, gamle dame i bussen,
som byder dig en lækker karamel,
er en heks.
Og her kommer den vigtigste ting. Den allervigtigste ting.
Hekse hader børn!
En heks bruger al sin tid på at udtænke planer for at ødelægge børn.
Hun tænker ikke på andet.
"Hvordan kvaser jeg dette modbydelige barn?"
En heks får samme tilfredsstillelse ved at kvase et barn,
som du får, når du spiser en skål is
dækket af karamelsovs og flødeskum,
hakkede nødder og et kirsebær på toppen.
Min historie begynder i den sidste måned af 1968.
Tro det eller ej, men jeg var en lille dreng.
En dreng med en mor og en far.
Vi boede i Chicago. Og der sner det meget, når det er jul.
Men der er jo det med sne, at det bliver glat.
-Mor? -Jeg havde sikkerhedsselen på.
Far?
-Mor! -Det havde mor og far ikke.
Mor! Far!
Vi skal have dig ud.
Det var i mit livs ottende juleferie, at jeg mistede min mor og far.
Mit kære barn.
-Bedstemor. -Bedstemor er her.
Det skal nok gå.
Lad mig rigtigt se dig.
Jeg får dig væk herfra.
Jeg har pakket dine ting. Du skal med hjem.
Hjem til mig?
Nej, søde ven. Med hjem til mig.
-Skal jeg hjælpe med at bære det ind? -Nej tak, Reginald. Du har hjulpet nok.
Du kom som sendt fra himlen. Jeg siger tusind tak.
Ingen årsag.
-Ses vi i kirken på søndag? -Det ved du da.
En fornøjelse at møde dig. Velkommen til Demopolis.
Tak, Reggie.
Vent. Af med skoene, før du træder på mit pæne tæppe.
Bedstemor var min mors mor.
En bister dame med masser af hjerterum.
Typen, der ikke tøver med at give en endefuld, hvis man fortjener det,
eller et stort kram, når man trænger.
Jeg vil tro...
...du får det godt her.
Det er din mors gamle værelse.
Vi får dig på plads i morgen.
Nu laver jeg noget varm kakao. Vil du have noget?
Jeg laver i hvert fald noget, hvis nu du ombestemmer dig.
...varmt i morgen, 23 grader.
Unge mand, hvad er der med dig?
Sidder du herinde og kukker helt alene? Det er dejligt vejr.
Vil du have noget at spise? Jeg har lige stegt kyllingevinger.
Ingen siger nej til mine vinger. Du får lidt.
og hvis du føler du ik' kan mer'
de tunge tanker bli'r fler' og fler'
og dit liv er fuldt af rod og kvaler
og humøret bare daler og daler
og din hele verden styrter i grus
skatter
ræk ud
Ræk ud efter mig.
ræk ud efter mig
Ræk ud.
Kom nu, skat.
ræk ud efter mig
jeg står klar
lad min kærlighed skærme dig
-Hvad venter du på? -Jeg har ikke lyst til at spise.
Og jeg har ikke lyst til at smide god mad ud.
Skal jeg have ondt af dig? Det har jeg ikke.
Er jeg ked af det? Ja. Men jeg har ikke ondt af dig.
Nogle gange skal Herren lære os noget på en måde, vi ikke forstår.
Men det betyder ikke, at vi ikke skal lære af det.
Se her.
Det var min skat.
Jeg ville gøre hvad som helst, for at hun var her nu.
Men ham deroppe havde en anden plan med hende.
Og det er ligegyldigt, om det virker rimeligt for mig.
Nogle gange er livet ikke rimeligt.
Det er en svær pille at sluge, og de færreste skal gøre det i så ung en alder.
Men du skal lære det nu. Er du med?
Kom nu, du skal spise noget.
Kan du lide kage?
Majsbrød er en slags kage.
Smag nu.
-Hvad hedder han? -Det er en hun.
Hendes navn er noget, du kan tænke over.
-Har du fundet på et navn til din mus? -Ja.
Fortæl mig navnet. Du må ikke lade mig vente i spænding.
-Aisy. -Døsig?
Den mus er propfuld af energi. Hun løber rundt i hjulet dagen lang.
Ikke Døsig. Daisy!
Daisy.
Det kan jeg godt lide. Det er et perfekt navn til hende.
Luk øjnene, skat.
På en eller anden måde klarede hun det.
Lidt efter lidt...
...trak hun lidt her og hev lidt der...
og fik mig ud af sorgen.
Men selvom mit mørke blev ophævet,
truede en anden mørk skygge i nærheden.
Meget tæt på.
Jeg vidste det ikke,
men jeg skulle snart møde min første heks.
Forbasket.
Raymond.
-Raymond! Kalder du de her friske? -De er lige blevet leveret.
Sidste år? Se, hvor gule de er. Og med brune pletter.
Jeg spilder ikke baconfedt på de her visne, slatne blade.
-Er du sød at finde nogle friske? -Jeg kigger omme bagved.
Gør det.
Må jeg få de her søm, så jeg kan bygge et hus til Daisy?
De er ikke galvaniserede. Det skal man bruge, ellers ruster de.
-Men de koster 35 cents mere. -Sikkerheden i første række.
Ja, bedstemor.
Skærer du dig på et rustent søm, kan du få stivkrampe.
Og så skal du have levertran, hvidløgssaft og tabascosovs.
-Det vil du da ikke, vel? -Nej, bedstemor.
Godt. Sikkerheden i første række.
Bedstemor havde et middel mod alle lidelser.
Hendes bedstemor havde lært hende om urter og miksturer
og sære besværgelser, som kunne gøre syge folk helt raske.
Her i Alabama, hvor hun var opvokset, var hun kendt som en healer.
Galvaniseret...
Dreng.
Kan du lide slik?
Hun er tam.
Meget sød.
Giv hende et kys.
Unge mand.
Hvis du vil have de søm, så skynd dig.
-Det var bedre. -Jeg skal fortælle noget!
-Ikke nu, min dreng. -Men bedstemor!
-Ville du ikke have søm? -Det er lige meget. Vi går nu.
Ja.
Lad os gå.
Hej.
Min dreng...
Hvad var det, du ville sige til mig inde hos købmanden?
Du rystede som et espeløv.
Tænk ikke på det. Nu skal du bare blive rask.
Jeg har det fint. Hvad ville du sige?
Du var ved at springe i luften.
Jeg ved ikke, hvad jeg så.
Der var en uhyggelig dame. Hun kaldte på mig.
Men når hun så talte... Hendes mund...
Havde hun handsker på? Lange handsker op til albuerne?
Havde hun hat på?
Det så ud, som om hun havde et viskestykke på hovedet.
Og lød hendes stemme grim og skrattende
som en skurdør på et rustent hængsel?
Jeg frygtede, det ville ske.
Damen, du så hos købmanden, var ikke nogen dame.
Det, du så...
...var en heks.
-En heks? -Nemlig.
En elendig, rådden, tarvelig, lusket, lusket heks.
Okay.
Vil dig og vennerne fra kirken spille mig et puds?
For det er ikke særlig sjovt.
Hør her, mit barn. Man spøger ikke med hekse.
Jeg har kendt børn, som ikke længere lever som børn.
De blev fortryllet...
...forvandlet...
...taget af hekse.
Jeg kan fortælle dig om Alice Blue.
Alice Blue og jeg var hjerteveninder.
Hun boede lige over for mig.
Vi var som søstre. Uadskillelige. Vi gjorde alt sammen, også vores pligter.
Men Alice var et smøl.
Alice, du må ikke smøle. Vi skal snart spise.
Alice gjorde det, som intet barn nogensinde må gøre.
Hun tog imod slik fra en fremmed.
Jeg blev så bange, at jeg strøg hjem som et lyn.
Jeg skulle aldrig være løbet fra Alice. Det ved jeg.
Men jeg var så bange.
Senere den aften, da jeg så Alice i live ...
... var jeg lykkelig som en mus i et ostefad.
Men allerede næste morgen forduftede al glæden...
...for så skete det. Hun begyndte at forvandle sig.
Alice blev kyllingceret. Kyllingficeret.
Du milde! Sikke en stor kylling.
Har du set, hvor Alice blev af?
Hun er lige...
...der.
Hvad snakker du om, pigebarn? Hvor gik hun hen?
Jeg forsøgte at forklare, hvad jeg så, men alle gloede på mig, som var jeg skør.
Til sidst holdt jeg mund.
Men jeg gjorde det til en vane at besøge Alice i hønsegården hver dag.
Hej, Alice.
Alice lagde endda æg.
Store, grønne æg.
De største grønne æg, jeg har set.
Folk siger, de var noget så lækre.
-Hvad med heksen? -Hvad med hende?
-Gik hun sin vej? -Ih nej.
Når først en heks er i dit liv, vil den aldrig...
Aldrig...
Åh gode gud.
Hvad tænker jeg på?
Jeg har lige fortalt dig, vi så en heks i dag hos købmanden.
Og hvad laver jeg? Jeg sidder her som et andet blindt spektakel
og spilder tiden, smøler.
Jeg havde undret mig over, hvad bedstemor gemte i det aflåste skab.
Det viste sig at være fuldt af urter og eliksirer
og gamle bøger om ældgamle helbredende kure.
Min mor sagde altid, at bedstemor var en slags landsbyhealer.
Men nu så jeg hende snarere som en voodoopræstinde.
-Vi må afsted. -Afsted?
Ja, afsted. Vi er ikke i sikkerhed her.
Hvor skal vi tage hen?
Jeg ringer til min fætter Eston.
Han må reservere et værelse på Grand Orleans Imperial Island Hotel.
Han var chefkok i over 30 år og kan trække i nogle tråde.
Han er en stjerne.
Hans mad gav hotellet sit gode ry.
Det er Alabamas mest eksklusive hotel.
Du kan fortælle dine børnebørn om dit ophold.
Hvordan ved du, vi er i sikkerhed der?
Fordi der kun er rige hvide folk på Grand Orleans Imperial Island Hotel.
Hekse kaster sig kun over de fattige, de oversete.
De børn, de tror, ingen vil melde savnet. Pak dine ting!
Er der hekse i alle byer?
Alle byer, alle stater, alle lande.
Og i hvert land har heksene en hemmelig forsamling.
En rotaryklub for hekse.
Så samles de og sladrer om, hvem de har forhekset,
og udveksler eliksiropskrifter.
Men det vigtigste er, at de modtager befalinger fra storheksen.
-Storheksen? -Ja, storheksen.
Hun er deres hersker.
Utrolig magtfuld, rendyrket ond og fuldkommen blottet for nåde.
Det siges, at hun blev udklækket på Norges tilfrosne tundra.
Nu skal du bare se.
Skal du bare stå der og glo på mig?
Kan jeg hjælpe Dem?
-Tag taskerne ud, mens jeg indskriver mig. -Javel.
Her er nøglerne.
Og...
Nej. Behold Deres penge, frue.
-Og hav et godt ophold. -Det tror jeg, jeg får.
Bedstemor havde ret i, at det var et meget eksklusivt hotel.
Hun fik os til Den Mexicanske Golf for at undslippe den heks.
Men hun anede ikke, hvad vi nu gik ind til.
Pas på med musen.
-Nej! -I guder,
du er jo yderst urimelig.
Nej! For sidste gang: Jeg vil ikke have det kvindemenneske i mit hus!
-Hun er godt selskab. -Ikke på vilkår.
I guder! Bruno, dit ansigt.
Man kan ikke tage dig med nogen vegne.
Værsgo.
VELKOMMEN TIL INTERNATIONALT SELSKAB MOD BØRNEMISHANDLING
Kom. Vi fik vores nøgle.
-Vi har fået værelse 766. -Det lyder som et godt værelse.
Har du det godt? Det er første gang, du hoster, siden vi kørte hjemmefra.
Kan jeg hjælpe Dem?
De må være Estons kusine. Han insisterede på, at De fik nummer 766.
Det er magnoliaværelset. En af vores flotteste juniorsuiter.
Du er da en heldig fyr.
Det er ikke hver dag, en ung mand får lov til
at bo på sådan et fint hotel, vel?
Kom, Gatsby. Nu går vi op og finder vores værelse.
Skal jeg vise Dem det? Det er på fjerde sal.
Hvis det er på fjerde, hvorfor hedder det så 7-6-6?
Fordi bygherren var numerolog. Han troede på, at tal betyder noget.
Jeg ved lidt om tal.
Syv og seks sammen betyder prøvelse. To sekstaller betyder i hobetal.
Så vi står nok foran en stor prøvelse.
Jamen goddag.
Grand Orleans Imperial Island Hotel
byder Dem og Deres smukke velgørerinder velkommen.
Vi lovpriser Deres utallige filantropiske...
...gerninger, og...
Og...
Jeg beklager, men hotellet har et strengt forbud mod kæledyr.
De virker ellers som en mand, der elsker sådan en øjesten.
-Ikke sandt, hr.? -Hoteldirektør R.J. Stringer den 3.
Tak, fordi De gør en undtagelse, hr. R.J...
-Jeg har ikke sagt ja... -Hoteldirektør.
Sig mig, hr...
-Stringy? -Stringer.
-Hotelmand. -Direktør.
Den 3.
Jeg ved, De elsker missekatte.
Men hvad synes De om...
...mus?
-Mus? -Ja. Mus.
Hvad ville De gøre, hvis der løb mus rundt på hele hotellet?
Jeg kan forsikre Dem for, at der aldrig er nogen mus...
Men hvis der var? Rent hypotetisk?
Rent hypotetisk. Ja, så ville jeg vel...
-Jeg ville ringe til skadedyrsbekæmperen. -Nemlig!
Hørte I det, piger?
Han ville ringe til skadedyrsbekæmperen!
Som ethvert normalt menneske med hovedet skruet rigtigt på
ville han udrydde de møgunger!
Møgdyr.
Vi ville udrydde møgdyrene.
Det onde selv. Kun sådan kan de beskrives.
Rendyrket, uforfalsket ondskab. Det er, hvad hekse er.
Min hoste her har jeg nok fået fra en heks.
Sikkert den, du så hos købmanden.
-Kan en heks få dig til at hoste? -Det kan du bide dig selv i næsen på.
Hvordan kan man skelne rigtige hekse fra normale damer?
For det første er hekse ikke rigtigt damer.
De er dæmoner i menneskeform.
Hvis du kigger godt på en heks,
ser du, at hendes mundvige strækker sig næsten helt op til ørerne.
Det skjuler de tit bag et tykt lag sminke.
Og en rigtig heks går altid med handsker.
For en rigtig heks har ikke hænder.
-Hun har kløer. -Kløer?
De har heller ikke tæer.
Deres grimme fødder ser ud, som om tæerne blev hugget af.
Og alle hekse er skaldede.
Pilskaldede som et æg. Derfor går de med parykker.
Og det giver dem slemme sår. Hekse kalder det parykudslæt.
Det driver dem til vanvid.
Så de har handsker og parykker. Er det det hele?
Næsehuller.
-Næsehuller? -Ja, næsebor.
Næsehuller.
Hekse har større næsehuller end normale mennesker.
Når de lugter sig frem til et barn,
kan næsehullerne blive helt op til 20 centimeter i diameter!
Men børn lugter forfærdeligt for en heks.
Også hvis de har været i bad?
Det gør det kun værre.
Et nyvasket barn lugter af hundehømhøm for dem.
-Hundehømhøm? -Ja.
Jo renere barnet er, desto værre lugter det for heksen.
-Måske skal jeg ikke vaske mig længere. -Pas nu på.
Kan en heks komme og tage os, mens vi sover?
Nej.
Slet ikke.
Hekse gør aldrig dumme ting,
som at klatre ad nedløbsrør eller bryde ind hos folk.
Og de aner heller ikke, hvor vi er.
Jeg er stadig lidt bange.
Kom herover, lillemand.
Sådan.
Nu skal du sove.
Virkelig?
Næste morgen skinnede solen, og luften var frisk og klar.
Jeg var stille som en mus, så bedste kunne sove længe,
og besluttede at bestille morgenmad til hende.
Så er der morgenmad.
Røræg, paneret bøf, majsgrød, pecankaramelboller,
rabarber-jordbær-marmelade og en kande iste med mynte.
Det dufter søreme godt.
Hvor har jeg dog sovet længe.
Tak, fordi du bestilte morgenmad.
Jeg gav roomservicefyren en halv dollar. Var det godt nok?
Det var en fin gestus.
-Har du det godt? -Det er bare lidt kriller.
Tag et glas te til bedstemor.
Bedstemor må tage den lidt med ro i dag.
Men du skal ud at røre dig.
Gå på stranden. Find på noget sjovt.
Jeg havde tænkt mig at træne med Daisy.
Så tag hende med.
Men ikke for tæt på vandet.
Hun må ikke blive snuppet af en søslange.
-Søslange? -Jeg driller. Der er ingen søslanger.
Gå du bare ud og hav det sjovt.
Vær ikke bekymret for mig. Jeg har det fint.
Jeg vidste, at det med søslangen var for sjov,
men jeg ville ikke tage nogen chancer, så vi blev indenfor.
Og tænk, så fandt vi den store balsal, hvor det viste sig,
at Internationalt Selskab mod Børnemishandlings-folkene
skulle afholde deres konference.
Hej!
Du der!
Og hvad laver du så? Bryder du ind?
-Leder efter en stille krog. -Til hvad?
-Til at træne. -Træne hvad?
Sejt. Super. Hvad hedder han?
Det er en hun. Hun hedder Daisy.
-Må jeg holde hende? -Hun er ikke så glad for fremmede.
Kan hun nogen kunster?
Vi skulle lige til at træne. Vil du kigge på?
Hvad er klokken? En rar dame sagde, jeg skulle møde hende her 12.25.
Hun vil give mig seks plader chokolade.
-Hvad hedder du? Jeg hedder... -Bruno Jenkins!
Jeg har ledt efter dig alle vegne. Din far er rasende.
Hej, mor.
-Det er min nye ven. -Hyggeligt at møde dig.
Dine hænder er møgbeskidte!
Se nu din skjorte! Du ligner en hottentot.
Kom med. Hvad har du lavet? Har du rendt rundt på en pølsefabrik?
Salen var fuldstændig tom.
Det perfekte sted til min og Daisys træning.
Og jeg tænkte,
at hvis alle de folk, der var imod børnemishandling, dukkede op,
ville de nok være rare mod en musetræner, som passede sig selv.
Gud, hvor blev jeg forskrækket.
Her har vi salen.
Det er Le Grand Imperial- balsalen
eller Le Salon Grande , som vi kalder det.
Vi kalder det faktisk vægmalerisalen.
Jeg er blevet oplyst om, at der kun er én ind-og udgang.
Ja.
Der er kun den dør der, indgang og udgang.
Det er brandchefen selvfølgelig ikke så glad for.
Så ikke nogen ildebrande herinde, tak.
Salen kan bruges.
Ja, så...
-Hvis der er noget, de damer... -Nej.
-Farvel. -Fint nok.
Saoirse, afspær lokalet.
Godt, I såkaldte damer.
Gør klar til hamskifte.
Vågn op.
Godt, I stramt opbundne marer.
Nu må I tage jeres handsker af.
Nu må I tage jeres sko af.
Og...
...I må nu tage jeres parykker af!
De er alle sammen hekse.
Blodet frøs i mine årer, og jeg begyndte at blive rigtig bange.
Her lå jeg spærret inde i en sal med en flok skaldede hekse!
Og den ondeste, skaldede chefheks, som stod lige over mig,
hende, der gav alle befalingerne,
så snart jeg fik set rigtigt på hende, vidste jeg, hvem hun måtte være.
Hun er storheksen.
Hekse.
I er en bunke...
...uduelige orme!
I morges, da jeg sad og spiste morgenmad,
så jeg ud ad vinduet og ned på stranden,
og hvad så jeg?
Hvad så jeg?
Jeg så dusinvis...
...flere hundrede...
Jeg ser hundredvis af frastødende små møgunger,
der leger i sandet,
og jeg mister straks appetitten!
Så...
Her er mine befalinger.
Jeg vil have alle børn i hele verden...
...tværet ud!
Kvast, knust og smuldret!
Deres Velærværdighed, har De en plan?
Hvordan kan vi dog udtvære hvert eneste barn?
Det var faktisk et godt spørgsmål.
Opsætsigt, men dog et godt spørgsmål.
Naturligvis har jeg en plan.
I skal hver især tage tilbage til jeres ynkelige småbyer
og åbne...
...en slikbutik.
Og i den butik skal I sælge...
...det lækreste slik af den ypperste kvalitet.
Og nu tænker I nok...
"Hvordan får jeg råd til en slikbutik?"
Jamen det har jeg også tænkt på.
På mit værelse, værelse nummer 666,
har jeg en skibskuffert fuld af nytrykte, knitrende 100-dollarsedler.
Værelse 666.
Husk mit værelsesnummer, 666.
Og jeres butikker skal kun sælge det lækreste slik af ypperste kvalitet.
Og...
...vi anvender eliksir nummer 86...
Museforvandler med indbygget forsinkelse!
En dråbe museforvandler i et stykke slik
vil forvandle et lille, beskidt barn
til en mus på en time!
To dråber vil forvandle den afskyelige lille møgunge på en halv time.
Og med tre dråber sker det øjeblikkeligt!
Mus med det vons!
Nej.
Klap i.
Nå, men for under en time siden
fandt jeg en modbydelig, lille, stinkende dreng i lobbyen,
og jeg gav ham en urimeligt dyr plade schweizisk chokolade.
En plade chokolade med én dråbe af min nummer 86.
-Åh nej. -Museforvandler med forsinkelse.
Og jeg bad den grådige lille møgunge om at møde mig her klokken 12.25.
Så om under ti minutter
vil alle I elendige hekse få at se, at jeg er et sandt geni!
Geni!
Stille!
-Hvor er min chokolade? -Det er den grådige, lille idiot.
På med parykkerne!
Velkommen, din...
...fine, flotte mand.
Vi har ventet dig.
Dejlige dreng.
Jeg har chokolade til dig.
Du lovede mig seks plader chokolade.
Jeg kan kun se én i din hånd.
Der kan I se, de damer. Ikke nok med at han er tyk og dum. Han er også grådig.
Sådan, lillemand.
Her har du din lækre chokolade.
Kom og tag den.
Hold jer klar, piger. Ti sekunder.
Giv mig min chokolade. Hit med den!
Den er lige her, min skat.
-Daisy, hvad skal vi gøre? -Hit med den!
Fem sekunder.
-Giv mig min chokolade. -Tre.
-Hit med den! -To.
En!
Antænding!
Den hørmende møgunge.
Den rædsomme lus
er blevet forvandlet...
Hun gjorde det. Hun er et geni.
...til en elskelig, lille mus!
Hvad er meningen? Hvor er min chokolade?
Kvas ham!
Dræb ham!
Han er lige her.
De forvandlede Bruno til en mus og vil kvase ham!
Jeg henter ham.
Sagde du lige noget?
Det er en hel flok! De er overalt!
Fang ham! Hvor er han?
Du er jo en kæmpe! Hvorfor er du så stor?
-Jeg er ikke stor. Du er lille. -Hvordan kan jeg være lille?
-Fordi du er en mus. -En heks forvandlede dig.
Hvad for en heks?
Jeg vidste det!
Hundehømhømhørm!
-Hjælp! -Tag ham.
-Hjælp! -Hold ham nede.
-Vend ham om med åben mund. -Hjælp!
Luk hans flab op!
Udmærket. Hvis det er sådan, du opfører dig,
så opfører vi bare et Shakespearestykke.
Én dråbe.
To.
Opsendelse.
Ja!
Sikke en sød, lille mus.
Hvem har køllen?
-Her! -Kom med den.
Hvor er køllen?
-Jeg er ikke bange for noget. -Jeg har ham! Hvor er køllen?
Giv mig køllen.
-Løb, Bruno! -Så nu er du også en mus?
Nu har jeg dig.
Fire ben, Bruno.
Fire ben.
Det er til rotterne! En blindgyde!
Løb, Bruno!
Nej!
Av, min ryg!
Hvad er der sket med os? Hvorfor er vi muslinger?
-Mus! -Ligegyldigt.
Her er en konference for hekse, og de har en ond eliksir.
-De kom den i din chokolade. -Min chokolade? Ih du milde.
De kommer det altid i chokolade. Klassisk metode for onde hekse.
-Var du også en unge før? -En pige.
Ligner jeg måske en gedeunge?
Nej, en mus.
Hvad skal vi gøre? Jeg vil ikke være en mus.
-Jeg kan lide at være en kvabset unge. -Barn.
Ligegyldigt.
Vi skal finde min bedstemor. Hun ved alt om hekse.
Hun ved, hvad vi skal gøre. Kom.
To krabbesalater. Hvad er det, du laver?
Se al den lækre mad.
Her er planen. Kan I se det lufthul?
Det får os garanteret ned i lobbyen. Kom.
Saml det op. Ved du ikke, hvor dyre hvide trøfler er?
Fej det op, og kom det i saucen.
Hvad er det?
Vi skal bruge flere hænder her.
Hvad så nu?
Vi skal bare hen til elevatoren og så op på fjerde sal. Kom så!
Kan man få lidt hjælp?
Ih du milde.
-Skynd jer. -Denne vej.
Noget er lige gået op for mig.
Hvordan trykker vi på knappen til fjerde sal?
-Hvilken sal? -Fjerde, tak.
Så er det nu!
Der er mit værelse, 766. Denne vej.
Hun hører os aldrig.
En dørklokke.
Kom!
Pokkers!
-Vi laver et mennesketårn. -Et musetårn.
Ja, et musetårn.
Jeg har...
Jeg har den!
Hjælp!
Hillemænd! I må ikke lade mig falde!
Følg mig, drenge.
Mus!
Mus overalt!
Bedstemor, det er mig, dit barnebarn.
Mit barnebarn...
-Er det dig, min dreng? -Ja.
-Er det virkelig dig? -Ja.
-Hvad er der sket? -Det var storheksen.
Gode gud, ikke storheksen.
Jo. Hun museficerede mig. Hotellet er fuld af hekse.
De holder en slags konference.
Du har haft det hårdt, det er for meget. Bedstemor har så ondt af dig.
Kom op fra gulvet, og stil mig på sofabordet.
-Hvordan gør jeg det? -Tag mig op.
Som jeg tager Daisy op.
Okay.
-Tænk, at det skete for dig. -Det kunne være meget værre.
Kunne det?
Det er forresten min ven, Bruno Jenkins.
Han er også en mus nu. Før var han en buttet, engelsk dreng.
Du kunne have nøjedes med: "Det er min ven, Bruno."
Det er jeg ked af, Bruno. Fik de onde hekse også ram på dig?
De fik godt og grundigt ram på mig.
Det har været en skrækkelig dag. Er I også sultne?
Og Daisy var også en unge... en pige.
-Hvorfor har du ikke sagt det før? -Det kan være farligt for en mus at tale.
De fleste forstår det ikke og bliver bange.
Jeg havde nær sagt noget, da du fortalte om Alice Blue, der blev til en kylling.
Men jeg tog mig i det.
-Så en ond heks museficerede dig. -Ja, for fire måneder siden.
Selvsamme eftermiddag, hvor jeg løb væk fra børnehjemmet.
Der skete det, at en rar dame... jeg troede, at hun var rar...
Nå, men hun bød mig på chokolade, og før jeg vidste af det,
var jeg forvandlet.
Og hurtigere end en varm kniv skærer gennem smør,
kom en tigger og solgte mig til en dyrehandel, så han kunne få mad.
Mums!
Det er jeg ked af, Daisy.
-Mary. Mit rigtige navn er Mary. -Det er da et flot navn.
Undskyld, men al den snak om mad gør mig virkelig sulten.
Må jeg tage en vindrue?
Så det var altså storheksen, og hun er her på hotellet?
Vi må have jer forvandlet tilbage.
Storheksen har masser af eliksirer.
Hun vil forvandle alle børn i hele verden til mus.
Vi må hjælpe dem.
-Hvem er det? -Altmuligmanden.
Gem jer.
Her. Hop op i min strikketaske.
Duk jer.
-Ja? -Jeg beklager, men her er skadedyr.
Skadedyr? På et så dyrt hotel? Så har jeg da set det med!
Ja, det er nok falsk alarm.
Den stuepige, som mente, hun så skadedyrene, er nervøst anlagt.
Men for at være på den sikre side vil jeg lægge fælder her.
Det gør vi på alle værelser. Bare for en sikkerheds skyld.
Hvad er det for nogle skadedyr? Mus?
Nej, frue. Stuepigen sagde, hun så en flok fæle rotter.
-Mindst en håndfuld. -Ih du milde, en håndfuld!
Men hun er som sagt temmelig nervøst anlagt.
Frisk cheddarost fra Wisconsin.
Lugten driver gnavere til vanvid. De kan ikke modstå den.
Hvis du hører et smæld fra en af fælderne, så ring efter mig.
-Det kan du tro. -Godt.
Ved du ingenting? Mus kan ikke tåle vindruer.
Godt, I tre. Hold jer langt væk fra fælderne.
Hvis vi bare kan få fingre i eliksirerne, kan jeg måske lave en modeliksir.
Lave en eliksir, der gør mus til børn.
Jeg har altid antihekseurter med på rejsen.
Men ingen ved, hvor den onde heks er.
Det gør vi. Værelse 666.
Vi hørte hende invitere de andre hekse ind på værelse 666 efter maden.
Og vi er på værelse 766. Det er værelset lige under os.
Gode gud!
-Er den onde troldkvinde lige under os? -Ja. Og her er planen.
Vi venter på, at storheksen går ud.
Så hejser vi mig ned i strikketøjet til storheksens balkon.
Jeg tager en flaske eliksir, bedste hiver mig op og forvandler os tilbage.
Og så er vi unger igen!
Unge mand, har du udtænkt alt det på stedet?
Det faldt mig bare ind.
Modbydelige, beskidte møgunger. Jeg brækker mig over jer!
Hades.
Det er blevet så slemt, at jeg ikke engang kan nyde et glas malurt.
Det er helt sikkert storheksen.
Bedstemor. Det er eliksiren. Hun har den på is.
Ja. Det er lige den, vi skal bruge.
Hades, kom. Vi kommer for sent til eftermiddagsteen.
Eftermiddagsteen. Perfekt.
Vi skal bare bruge én flaske eliksir. Snup en lynhurtigt, og skynd dig op igen.
Uhyret kan komme tilbage når som helst.
-Du er nok bange, lille skat. -Jeg er ikke bange.
Jeg ved ikke hvorfor, men siden jeg blev en lille mus,
gør små ting mig ikke bange.
Hold nu godt fast.
Om jeg begriber, at min øjesten ikke må være i restauranten.
Den her loppebefængte kakerlakfælde af et hotel diskriminerer alt og alle.
Penge.
Åh, Hades.
Hvorfor skal man i denne vederstyggelige menneskeverden bruge penge til alt?
Væmmelig, ussel mammon.
Han er klar.
Ser man det, ser man det.
Hvorfor hænger det uld mon her?
Goddag. Mit strikketøj faldt ned fra balkonen.
Men jeg har gudskelov stadig fat i det heroppefra.
Så nu hiver jeg det bare op, så det ikke længere skal genere Dem.
Giv slip.
Jeg kender Dem.
Mig? Det tror jeg ikke.
Jeg har set Dem før. Jeg husker Deres ansigt.
De har nok set mig i lobbyen.
Nej. Ikke i lobbyen.
Jeg husker Dem fra...
Hvad? Hvem er det?
Det er hr. Stringer den 3. Hoteldirektøren.
Forbasket!
-De vil have børnene fjernet fra stranden? -De skal fjernes.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Jeg har fremskaffet dette til Dem. Det vil De nok sætte pris på.
Det er en kattebærer.
Så kan De sætte Deres firbenede ven derind
og transportere ham rundt på hele hotellet, også i restauranten.
Det vil De nok sætte pris på.
Jamen...
Nu skal jeg sige Dem noget, hr. katteburfremskaffer.
Jeg vil aldrig nogensinde
lade min misseøjesten...
Se nu bare. Han kan lide at sidde i den.
Det havde jeg nær glemt... Angående damernes middag i aften,
har vi stadig ikke valgt suppen.
Der er to muligheder.
Den ene er vores cajunkrabbesuppe,
den anden er vores flækærtesuppe fra sydstaterne.
Hvilken er billigst?
Som De nok kan forstå, frue...
Krabben er jo friskfanget og...
Hvilken?
Flækærtesuppen. Den er billigst.
Så vil vi have flækærtesuppe.
Javel, frue.
Og...
Ingen hvedløg i suppen.
Undskyld, hvilket?
Hvedløg.
Ingen hvidløg?
Stammer jeg måske?
Ingen hvedløg.
Mine damer...
...lider alle af restriktivt næringsindtag.
De er kræsne.
Javel, frue. Som De vil.
-Jeg viderebringer det til kokken. -Gør det.
-Jeg finder selv ud. -Gør det.
Nå, min øjesten...
Siden du er så glad for at være i det bur,
så kan du blive der!
Forræder!
Museforvandlereliksir.
En dråbe isop.
En antydning af gråbynke.
Og nu et skvæt helende vand direkte fra Lourdes.
Det er det mest helende vand, der findes.
Godt. Lad os tage hinanden i hænderne og bøje hovederne.
Det var som...
Så er der ikke mere at sige.
Vi var jo nødt til at prøve.
Den heks' kræfter kan min hjemmelavede kur ikke hamle op med.
Onde kræfter.
Og stærke.
Meget stærkere end mine.
Du må ikke græde, bedstemor. Det skal nok gå.
-Jeg beklager, børn. -Det er ikke din skyld.
-Nogle gange sker ting bare. -Ja, det gør de.
Jeg har ikke noget imod at være mus.
Jeg kan hænge ud med mine nye venner og skal ikke i skole
og skal ikke køre bil og undgår bilulykker.
Mit kære barn. Kom her.
Bedstemor, vil du stadig passe mig? Selvom jeg er en mus?
Selvfølgelig, skat.
Det er lige meget, hvem du er, eller hvad du ligner, så længe nogen elsker dig.
Og jeg vil altid elske dig.
Hvad med mine venner? Må de også blive hos dig?
Selvfølgelig.
Hvis de har lyst. Men glem ikke, at deres kære savner dem.
-Det er jeg ikke sikker på. -Selvfølgelig elsker de dig.
Min mor synes, jeg er klodset.
Og min far klager over, at jeg altid er sulten.
Måske vil det her lære dem at elske dig, som du er.
Du er heldig at have forældre, Bruno. Det er der nogle af os, der ikke har.
Men vi klarer os. Vi har bedstemor. Hun vil altid være vores familie.
Det er vores store velsignelse.
Men sig mig lige: Hvorfor står vi bare her og smøler?
Hvordan forhindrer vi de fæle hekse i at forvandle flere børn til mus?
Hun har ret. Vi må gøre noget.
Jeg ved, hvad vi gør.
Jeg sniger mig ud i køkkenet med museforvandleren.
Jeg kommer eliksiren i heksenes ærtesuppe og gør dem til mus.
Er du sikker, lillemand? Det lyder som en farlig og uhyggelig mission.
Stol trygt på mig. Jeg klarer mosten.
Vi mødes i lobbybaren. Bruno og Daisy ved hvor.
-Pas nu på, skat. -Det skal jeg nok.
Skynd jer!
Ærtesuppen er klar. Ingen hvidløg.
Suppen uden hvidløg er på vej.
Hvor er mine fjordrejer?
Det er ikke en fjordreje! Kan du ikke skelne en hestereje fra en fjordreje?
Tæl klosaksene. En, to.
Nu skal suppen øses op.
-Kom så! Tjep. -Javel.
Hvad laver I?
-Jeg gør fjordrejerne klar. -Det har aldrig været en fjordreje.
-Jeg er en krebsdyrsekspert. -Det er en fjordreje.
Jeg har sauteret fjordrejer i 30 år, kun i smør.
Aldrig i olie.
Jeg blæser på ernæringseksperternes råd. De bliver gourmetmadens død.
Altid smør, kun smør.
Hvor er mine fjordrejer?
Hvem skal man smøre her for at få nogle fjordrejer?
Øs så suppen op.
Javel.
Græder du? Ingen græder i mit køkken!
Suppen mangler hvidløg.
Ingen hvidløg overhovedet. Ordre fra toppen.
-Fedtbrand. -Der er brandtæpper under vasken.
Eksploderede mine rejer?
Glem fjordrejerne. Smid hesterejer i.
I idioter ved ikke...
Hent en skarp kniv, så jeg kan begå selvmord.
Ring efter skadedyrsbekæmperen.
Se. Der er min mor og far.
Er det din mor og far?
Sandt for dyden.
-Bruno, nu skal du hilse på dine forældre. -Er du da gal? Lige her i baren?
Du kan lige så godt få det overstået.
-Undskyld, er De hr. og fru Jenkins? -Kan vi hjælpe Dem med noget?
Jeg har desværre...
...ganske mærkværdigt nyt om Deres søn, Bruno.
Hvad er der med Bruno? Hvor er han?
Måske skal vi gå lidt afsides?
Hvorfor skal vi gå afsides?
Det er ikke let for ham at forklare. Det er rarere for ham på Deres værelse.
Jeg har det udmærket, hvor jeg er, frue.
Fortæl mig, hvor Bruno er, eller lad os være i fred.
Jamen...
Han er lige her.
-Det er en mus! En mus! -Hvad i alverden fejler De?
-Få den beskidte gnaver væk! -Nej, det er Bruno.
Sig noget til dem.
"Sig noget"? Er De fra forstanden? Gå væk, eller jeg tilkalder direktøren.
-Skrig ikke sådan op. Det er jeres søn. -Hent direktøren!
Hun skræmte min kone fra vid og sans. Hun har rotter i håndtasken.
Hvorfor sagde du ikke noget?
Min far hader, når jeg taler med mad i munden.
Bedstemor! Hernede.
Der er du jo. Gudskelov.
-Hvordan gik det? -Suppen er klar til servering.
Se! Ærtesuppen.
Værsgo. Ingen hvidløg.
Undskyld, må jeg lige tale med Dem?
Følg med denne vej.
Lad os gå herover.
De går da ikke rundt med en mus i Deres taske, vel?
En mus? Hvorfor i alverden skulle jeg gøre det?
Har det noget at gøre med de rottefælder, I har sat op over hele hotellet?
Er det et røgslør?
Anklager I gæster for at have mus for at skjule, at hotellet har skadedyr?
-Nej... hvad? -Nu skal De høre.
Så dyrt som hotellet er, vil jeg ikke se en eneste mus.
-Ikke engang en lille, nuttet en. -Javel, frue.
Undskyld. Min fejl.
Luther! Vis damen til vores fineste bord.
Så gerne. Denne vej.
Jeg beklager, frue. Jeg...
Vores fineste bord, frue.
Tak, Luther. Jeg er sikker på, at jeres fineste bord
er det her ved siden af køkkenet.
Jeg foretrækker et bord ved døren, så jeg hurtigt kan komme ud.
Naturligvis.
Se lige. De kan rigtig godt lide suppen.
Har De besluttet Dem for noget?
Ja, jeg vil bede om jambalaya.
Glimrende. Ønsker De en forret?
Den ærtesuppe, de fine damer får, ser god ud. Den tager jeg.
Den er desværre lavet specielt til de damer.
Med forlov. Selskabet lider af en alvorlig hvidløgsallergi.
Så de har bestilt en suppe uden hvidløg.
Den smager ikke af noget. Nærmest uspiselig.
Ser man det...
Det lyder jo væmmeligt.
Må jeg foreslå cajunkrabbesuppen?
Det er en af vores signaturretter.
-Det lyder... -Ja?
Det lyder fint med kreolerrejer.
-De mener vel krabbe? -Ja, kreolerkrabbe.
Udmærket.
Duk jer. Vi får selskab.
Rottehaler.
Hvad behager?
Rottehaler.
Du havde rottehaler.
Kender vi hinanden?
For mange år siden i en lille, lurvet by.
En lille, lurvet by lige her i Alabama.
Du havde rottehaler.
Og du slap væk fra mig.
Kan du huske det?
Men jeg fik...
...din hæslige, lille veninde.
Kan du huske...
Skynd jer. Musetårn.
Det var dig. Du var den fæle heks, som forvandlede Alice.
Det var da en slem...
Hvad laver I?
Bedstemor, se.
Dygtig dreng.
Stik mig klør fem!
De er da helt til rotterne.
Den er på mit ben!
Helledusseda.
Kom her, dit væmmelige kræ.
Få den væk!
Kom så, unger.
Væk med det vons.
Ring til skadedyrsbekæmperen!
Godt klaret.
Se alle de eliksirer.
-Vi skal tage hver og en. -Bedstemor, hvad med ham der?
Jeg får direktøren til at lukke ham ud bagefter.
Jeg tabte en.
Jeg snupper den, bedstemor.
Den ost lugter søreme godt.
Se, hvad du fik mig til at gøre.
Du tror rigtig, du er så klog. Bryder ind på mit værelse med en stjålen nøgle?
Alle ved da, at de har en ekstranøgle i receptionen.
Vi lader dig ikke slippe afsted med din onde plan.
Hvem skulle stoppe mig?
En svag, tykpandet...
...syg kvinde som dig?
-Synes du, det er morsomt? -Nej, ikke det.
Jeg stod bare og tænkte på,
at du ret snart ikke vil kunne gøre noget.
Og hvorfor så det, modige, lille, snart døde kvinde?
Ærtesuppen.
Ærtesuppen...
Nej...
Dit dumme fjols.
Jeg drak ikke noget af ærtesuppen.
Som du måske husker...
...blev jeg afbrudt.
Her er planen.
Ser man det.
Lad mig nu se.
Jeg tror...
...jeg vil række ind i din brystkasse...
...og flå dit slatne...
...indtørrede hjerte ud...
...og klemme det hårdt, til det sprænges!
Bla, bla, bla.
-Al din fæle heksesnak skræmmer mig ikke. -Det burde den.
For det sidste, du kommer til at se, er mit gnæggende ansigt.
Jeg tror på, med hver en celle i min krop,
at kærligheden i sidste ende altid vil vinde over had og ondskab.
Så det mener du?
Du har forvandlet Alice og mit barnebarn,
men du får ikke lov til at forvandle flere børn.
Gud står mig bi.
Nu!
Din dumme rotte! Se nu, hvad du har gjort!
-Løb! -Se, hvad du har gjort.
Tåbelige gnavere.
Kom så tilbage!
Beskidte skadedyr.
-Mums. -Parasitter.
Jeg får fat i jer, I rådne kryb!
Nu har jeg jer!
Hvad?
-Jeg gider ikke høre flere grimme ord. -Hvad er det her?
Dit fjols. Luk mig ud.
Luk mig ud!
Jeg flår jeres tunger ud.
Dumme mus.
Heksen er i flasken.
-Luk mig ud! -Heksen er i flasken...
Luk mig ud af den dumme glastingest.
Det her er nøglen til den store kuffert.
Det er min nøgle. Det er min nøgle, din ærtehjerne.
-Ærtehjerneparasitter! -Kom.
Få den tunge ind i munden.
Din møgbeskidte rendestensunge!
Hvad er det, I gør?
Hvad gør I? Det er mine.
Kvajpander. Lømler.
Se de klejner!
-Kugler. -Gryn.
I gør mig frygtelig sulten.
Hænderne væk, det er mine!
Fjern jeres beskidte poter fra min usle mammon!
Jeg prikker jeres små nåleøjne ud. Hvad glor I på?
Hvad er det, bedstemor?
En liste med navn og adresse på alle verdens hekse.
Med den liste og pengene og al eliksiren
kan vi gøre alle hekse til rotter.
Glimrende.
Jeg klipper jeres haler af med en rusten saks.
Jeg klipper jeres ører af med en negleklipper.
Jeg stikker jeres nåleøjne ud.
I kommer til at betale for det her!
Godt, unger, ét hop.
Nu smøger vi ærmerne op.
Det havde jeg nær glemt.
Nej, det må du ikke.
Hvad laver du?
Hades.
God mis.
Du er en god mis.
-Fin, lille misser. -Kan I to nu hygge jer godt?
Din dumme, lurvede, loppebefængte... øjesten.
Læg bøgerne tilbage.
Hold dig væk, din dumme... øjesten...
Nej! Hades.
Hades, min øjesten. Husk nu på, hvem der fodrer dig.
Nej, tænk ikke på mad!
Hørte du det?
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg hørte ikke noget.
Tusind tak.
Og én til dig.
Næste morgen følte vi os som sejrherrer.
Bedstemor var faktisk så glad,
at hun delte ud af sin glæde til hele personalet.
Tusind tak for alt.
En til dig.
Og en til dig.
Tak, frue.
Bruno prøvede at forklare det hele for sin mor.
Hej, mor.
Jeg er en mus nu.
-Det er en mus! -Men Jenkins-parret var ikke musefolk.
Vi besluttede os for, det var bedst, hvis Bruno boede hos mig, bedstemor og Daisy.
Hurtigere!
Her kommer vi!
Du gjorde det!
Der er vind!
Sejt!
Hvordan sidder mit hår?
-Vi tager en tur til. -Det er min tur til at sidde forrest.
-Bedstemor, jeg elsker at være mus. -Det tror jeg gerne.
Men vil du høre noget sært? Jeg føler mig som en dreng.
Det er du også. Livet ændrer os alle. Bare se på mig.
Jeg er ved at være oppe i årene, men føler mig stadig som en pige.
-Jeg føler mig stadig som en dreng. -Der kan du bare se.
Du forstår det godt. Bliv ved med at være den, du er indeni.
Når jeg ser på dig, ser jeg ikke knurhår og en lyserød snude.
Jeg ser bare dine øjne.
Klare og smukke.
Bedstemor...
Hvor længe lever en mus?
En almindelig mus lever kun tre års tid, men du er jo en museperson.
Og en museperson vil bestemt leve tre gange så længe som en almindelig mus.
-Måske endda længere. -Skønt at høre!
Jeg vil ikke passes af nogen anden end dig.
Jeg bliver en gammel mus, du bliver en gammel bedstemor,
og vi dør sammen.
Ja, med lidt held.
Men ingen ved, hvor lang tid de får på denne Jord.
Kun Gud.
Og sådan skal naturen gå sin gang.
Daisy, Bruno og jeg elskede at bo hos bedstemor.
Vi var én stor, lykkelig familie.
GLÆDELIG MUSEJUL!
RIGTIG GNAVELIG JUL 1975
ARIZONA UDE VESTPÅ 76
VELKOMMEN TIL LAS VEGAS
HVEM HAR VÆRET EN ARTIG MUS? 77
PISA 78
VI NARREDE DE HEKSE! INKOGNITO 79
HEKSEJÆGERNE
Hvor kom vi fra? Nåh ja.
Her er vi så.
Klar til at kæmpe videre.
Kæmp videre!
Vi har gennem årene museficeret
hver eneste forbandede heks i USA.
Vi er samlet her for at udbrede kampen til hele verden.
-I har jeres navne, ikke sandt? -Javel, hr.!
-Og jeres adresser? -Javel, hr.!
Og jeres museforvandlereliksir nummer 86?
Javel, hr.! Museforvandlereliksir nummer 86.
Nu skal vi ud
og lade de hekse smage deres egen medicin!
Er du klar til missionen, gamle jas?
Bedstemor, jeg har aldrig været mere klar.
Tekster af: Malene Hollnagel