Nu labi.
Kur mēs palikām?
Jā, tā gan. Tagad atceros.
"Piezīme par raganām".
Redziet, ar viņām ir tā.
Viņas ir īstas!
Raganas ir tikpat īstas kā skabarga acī.
Tas ir pirmais, kas ir jāzina.
Otrais, kas ir jāzina,
viņas ir šeit!
Un dzīvo mūsu vidū,
blakus mums, cilvēkiem.
Katrā lielpilsētā, katrā mazpilsētā.
Lai jūs zinātu,
ragana var dzīvot blakus jums šai pašā brīdī.
Viņas ir visur!
Ragana var būt medmāsa
vai jūsu skolotāja,
un jūs varat derēt uz savu jauko dupsīti,
ka vecā, draudzīgā dāma autobusā,
kas piedāvā gardu sāļo karameli, ir ragana.
Un lūk, svarīgākais.
Vissvarīgākais.
Raganas ienīst bērnus!
Ragana pavada laiku, izdomājot veidus, kā iznīcināt bērnus.
Viņa par to vien domā.
"Kā es šo briesmīgo bērnu saspiedīšu?"
Ragana gūst tādu pašu baudu no bērna saspiešanas
kā tu no tā, ka apēd bļodu ar saldējumu, kam virsū karameļu sīrups,
putukrējums, sasmalcināti rieksti un vēl ķirsis.
Mans stāsts sākas 1968. gada pēdējā mēnesī.
Ticat vai ne, reiz biju mazs zēns.
Zēns, kuram bija māte un tēvs.
Mēs dzīvojām Čikāgā.
Un Ziemassvētkos tur daudz snieg.
Sniegs ir viltīgs, tas ir slīdīgs.
Pa priekšējām durvīm! Šeit!
Mammu?
Es biju piesprādzējies.
Tēti?
Mamma!
Mamma ar tēti nebija.
Mamma! Tēti!
Jādabū tevi laukā no šejienes.
Astotajos Ziemassvētkos es zaudēju savu mammu un tēti.
Mans mīļais bērns.
Vecmāmiņ.
Vecmāmiņa ir šeit.
Tev viss būs labi.
Ļauj man tevi aplūkot.
Es tevi vedīšu prom.
Es sakrāmēju tavas mantas, vedīšu tevi mājās.
Mājās? Uz manām mājām?
Nē, mīļais.
Uz manām mājām.
DEMOPOLISA ALABAMA
Vai vajag palīdzēt ienest mantas, māsa?
Nē, paldies, Redžinald.
Tu jau tā palīdzēji.
Satikt tevi autoostā bija brīnums.
Pateicos par palīdzību.
Ar prieku.
Tiksimies svētdien baznīcā?
Tu jau zini, ka tiksimies.
Priecājos iepazīties, jaunais cilvēk.
Esi sveicināts Demopolisā.
-Paldies, Redžij. -Māsa.
Pagaidi.
Novelc kurpes, pirms kāp uz mana labā paklāja.
Vecmāmiņa bija mammas mamma.
Stingra sieviete ar plašu sirdi.
Viņa nevilcinātos iedunkāt, ja būtu pelnījis,
vai apskaut, ja ir vajadzība.
Es domāju,
ka te tev būs ērti.
Mammas vecajā istabā.
Iekārtosim te visu rīt.
Es uztaisīšu karsto šokolādi.
Gribēsi?
Tik un tā uztaisīšu,
ja nu tu pārdomāsi.
Augstākā temperatūra būs 23 grādi.
Jaunekli, kas tev kaiš?
Sēdi viens pats istabā. Laukā ir skaists laiks.
Gribi kaut ko apēst?
Uzcepu vistas spārniņus.
Neviens no tiem nespēj atteikties, es ielikšu tev šķīvī.
Ja ir sajūta, ka nevari tā turpināt
Jo cerība ir zudusi
Un dzīve pilna sajukuma
Bet laime tikai ilūzija
Un pasaule visapkārt brūk
Mīļais
Sniedz roku
Sniedz roku man.
Sniedz roku man
Sniedz roku.
Nāc, mīļais. Nāc.
Sniedz roku man
Es būšu te
Ar mīlestību, kas dos patvērumu
Ko tu gaidi?
Nav apetītes.
Nevēlos velti šķiest visu labo ēdienu.
Tu domā, ka man tevi būtu jāžēlo?
Es tā nedomāju.
Vai es jūtos slikti? Jā. Bet man nav žēl.
Dažreiz tas Kungs mūs māca veidos,
ko mēs nespējam novērtēt.
Bet tas nenozīmē, ka mums nav jāmācās.
Paskaties.
Šī bija mana meitiņa.
Es atdotu visu, lai viņa būtu šeit.
Bet Dievs paredzējis viņai citu plānu.
Nav nozīmes, vai man tas šķiet taisnīgs vai ne.
Dažreiz dzīve nav taisnīga.
Smaga dzīves mācība,
un lielai daļai cilvēku tas nav jāapgūst tik agrā vecumā.
Bet tev ir.
Dzirdi mani?
Lūdzu, mīļais, uzēd kaut ko.
Tev garšo kūkas?
Kukurūzas maize ir kā kūka.
Aiziet. Pagaršo to.
Kā viņu sauc?
Tā ir viņa.
Tu vari izdomāt viņai vārdu.
Vai esi izdomājis pelei vārdu?
Pasaki man. Neatstāj mani neziņā.
Eizija.
Leizija?
Tā pele ir enerģijas pārpilna.
Visu laiku skrien tajā ritenī.
Ne jau "leizija", bet Deizija.
"Deizija". Ak tā!
Man patīk.
Ideāli piemērots vārds viņai.
Aizver acis, mīļum.
Ir tavā varā Darīt, ko vēlies darīt
Nevaru pateikt, uz ko iespaidu atstāt
Tas ir tavā varā
Darīt, ko vēlies darīt
Nevaru pateikt, uz ko iespaidu atstāt
Un kaut kā viņai izdevās.
Pamazām,
pakāpeniski
viņa mani atbrīvoja no skumjām.
Tev vajag mīlestību
Tikpat ļoti, cik man
Lai arī mana tumsa bija izplēnējusi,
tuvumā parādījās cita tumša ēna.
Ļoti tuvu.
Es to nezināju, bet drīzumā satiku pirmo raganu.
Nolādēts.
Labi
Kungs sniedz žēlastību!
Reimond.
Vai tad šie ir svaigi?
-Bet tos tikko atveda. -Kad? Pagājušajā gadā?
Paskaties, cik tie dzelteni.
Un brūni punktiņi pie malām.
Es netērēšu grauzdētu bekonu
uz šīm vītušām nezālēm.
Vai vari atnest svaigus zaļumus, lūdzu?
Jā, kundze. Paskatīšos, kas mums ir noliktavā.
Dari tā.
Vecmāmiņ, vai varu nopirkt naglas, lai uztaisītu Deizijai māju?
Šīs nav cinkotas.
Jāizmanto cinkotas naglas, lai neierūsētu.
Bet cinkotas ir par 35 centiem dārgākas.
-Drošība pirmajā vietā. -Jā, kundze.
Ja sadursies uz rūsējušas naglas, var dabūt stingumkrampjus.
Jā, kundze.
Tad man būtu jāskalo tava sistēma
ar mencu aknu eļļu, ķiploku sulu, Tabasko mērci.
Tu taču to negribētu, vai ne?
Nē, kundze.
Labi. Atceries, drošība pirmajā vietā.
Vecmāmiņa zināja, kā ārstēt dažādas kaites.
Apguva no savas vecmāmiņas, kā lietot zālītes un mikstūras,
un buramvārdus, lai slimie izveseļotos.
Alabamā vecmāmiņa pazīstama kā dziedniece.
Cinkotas.
Puika.
Vai tev garšo saldumi?
Viņa ir pieradināta.
Ļoti jauka.
Nobučo viņu.
Jaunais cilvēk.
Ja gribi tās naglas, tad ātrāk.
Jā, Reimond, daudz labāk.
-Vecmāmiņ, man tev kas jāstāsta! -Ne tagad, dēls.
-Bet, vecmāmiņ... -Man šķita, ka vēlies tās naglas.
Aizmirsti. Ejam prom.
Jā.
Vienkārši ejam.
Ei.
Dēls,
ko tu man gribēji pastāstīt
šorīt veikalā?
Tu drebēji kā apšu lapa.
Neuztraucies par to, vecmāmiņ. Tikai gribu, lai tu esi vesela.
Es jūtos labi.
Pastāsti, ko tu gribēji man teikt.
Izskatījās, ka tev tūlīt sāksies histērija.
Es nezinu, ko redzēju.
Baisa dāma.
Viņa mani pasauca.
Bet tad viņa runāja, un viņas mute...
Vai viņai rokās bija cimdi?
Gari, līdz pat elkoņiem?
Vai viņai galvā bija cepure?
Izskatījās, ka viņai galvā ir dvielis vai kas tamlīdzīgs.
Runājot viņas balss izklausījās pretīga un čerkstoša
kā ierūsējušu eņģu čīkstoņa āra tualetei?
Es jau baidījos, ka tā notiks.
Sieviete, ko tu redzēji veikalā, nav nekāda dāma.
Tu redzēji
raganu.
Raganu?
Tieši tā.
Ļaunu, riebīgu, zemisku, viltīgu raganu.
Labi, labi.
Vai jūs ar baznīcas draudzenēm cenšaties mani izjokot?
Ja tā ir, nav ļoti smieklīgi.
Paklausies, bērns.
Ar raganām nav nekādi joki.
Es pazīstu bērnus,
kuri vairs nav šaisaulē.
Viņus pārvērta,
pārmainīja,
paņēma raganas.
Varu pastāstīt par Alisi Blū.
Mēs ar Alisi Blū bijām labākās draudzenes.
Mūsu mājas atradās uz vienas ielas pretim viena otrai.
Mēs bijām kā māsas.
Visu darījām kopā, pat mājas darbus.
Bet Alise bija čamma.
Alise, beidz čammāties. Gandrīz jau vakariņu laiks.
Alise izdarīja to, ko nevienam bērnam nevajadzētu.
Viņa paņēma konfekti no svešinieka.
Es tā pārbijos,
ka skrēju prom zibens ātrumā
un pa taisno mājās.
Man nevajadzēja atstāt Alisi vienu.
Es zināju, ka nevajag.
Bet es tā pārbijos.
Vēlāk tai vakarā,
kad ieraudzīju Alisi dzīvu,
priecājos kā pelēns par sieru.
Bet nākamajā rītā
viss prieks pazuda,
jo notika tas.
Viņa sāka pārvērsties.
Alise pārvērtās par vistu. Par vistu.
Ak kungs!
Paskat, cik liela vista.
Vai redzēji, kur Alise palika?
Viņa ir...
tepat.
Ko tu runā, bērns? Kur viņa aizgāja?
Es centos skaidrot, ko redzēju,
bet visi uz mani skatījās, it kā es būtu traka.
Visbeidzot vairs neko neteicu.
Tomēr es katru dienu Alisi apciemoju vistu kūtī.
Sveika, Alise.
Alise pat dēja olas.
Lielas un zaļas.
Lielākās zaļās olas, ko esmu redzējusi.
Cilvēki teica, ka tās ir gardas.
-Kas ar raganu? -Kas ar viņu?
-Vai viņa devās prom? -Nu nē.
Ja reiz ragana tavā dzīvē parādās, tā nekad...
Nekad...
Ak kungs!
Ko es domāju? Es tikko pateicu, ka šodien redzējām raganu.
Ragana bija veikalā.
Ko es daru? Sēžu te,
it kā būtu vienā acī akla, un izliekos, ka nekas nav noticis,
tērēju dārgo laiku čammājoties.
Vienmēr prātoju, ko vecmāmiņa glabā slēgtajā kambarī.
Izrādās, tajā bija visādas medicīniskas zālītes un eliksīri,
vecas grāmatas par dziedniecību.
Mana mamma vienmēr teica,
ka vecmāmiņa ir kaut kāda zāļu sieviņa.
Bet nu sāku domāt, ka viņa varētu būt vudū priesteriene.
Bērns, mums jādodas prom.
-Prom? -Tieši tā, prom.
Te mums nav droši.
Bet kur mēs dosimies?
Es piezvanīšu brālēnam Estonam.
Likšu, lai rezervē numuru
"Grand Orleans Imperial Island" viesnīcā.
Viņš vairāk nekā 30 gadus tur strādāja par šefpavāru.
Viņam tur ir sakari. Viņš ir zvaigzne.
Viņa gatavošanas prasmes padarīja viesnīcu slavenu.
Tas ir šikākais kūrorts visā Alabamā.
Stāstīsi saviem mazbērniem par to, ka paliki šajā viesnīcā.
Kā tu zini, ka tur būsim drošībā?
Jo, bērns, tikai bagāti baltie cilvēki paliek
"Grand Orleans Imperial Island" viesnīcā.
Raganas medī tikai nabadzīgus, novārtā atstātus
bērnus, jo domā,
ka neviens necels traci, ja kāds no viņiem pazudīs.
Ej kravāt mantas!
Vecmāmiņ, vai raganas mīt katrā pilsētā?
Katrā pilsētā, katrā štatā, katrā valstī.
Katrā valstī ir slepena raganu savienība, ko sauc par klanu.
Tāpat kā Rotari klubs, bet tikai raganām.
Viņas savācas vienā vietā, tenko par to, kam uzlikt lāstus
vai dalās noslēpumos par mikstūrām.
Bet vissvarīgāk -
viņas saņem pavēles no Lielās virsraganas.
-No Lielās virsraganas? -No Lielās virsraganas, jā.
Viņa ir viņu visu pavēlniece.
Visspēcīgākā, visļaunākā ragana, kas nezina žēlastību.
Jā. Leģenda vēsta, ka viņa izšķīlusies Norvēģijas sasalušajā tundrā.
Tagad paskaties uz šo.
Stāvēsi un glūnēsi visu dienu?
Vai varu palīdzēt?
Vari izkrāmēt mantas no auto, kamēr es reģistrēšos šajā viesnīcā.
Jā, kundze.
Lūdzu, atslēga.
Un...
Nē.
Paturiet naudu sev, kundze.
Un izbaudiet atpūtu.
Es domāju, ka izbaudīšu.
Vecmāmiņai bija taisnība par šo viesnīcu. Tā bija tiešām smalka.
Viņa mūs aizveda uz Meksikas līci, lai aizbēgtu no tās raganas.
Bet viņai nebija ne jausmas, kur mēs bijām iekūlušies.
Uzmanīgi ar peli.
-Nē. -Dieva dēļ,
manuprāt, tu esi nesaprātīgs.
Nē. Pēdējo reizi saku, es necietīšu to sievieti savā mājā.
-Viņa ir ļoti patīkama. -Nepavisam, Diedre.
Dieva dēļ,
Bruno, kāda ir tava seja!
Acīmredzot tevi nekur nevar vest.
Lūdzu, kundze.
ESIET SVEICINĀTI "STARPTAUTISKĀS BIEDRĪBAS
PRET BĒRNIEM VĒRSTĀS NEŽĒLĪBAS NOVĒRŠANAI" BIEDRI
Nāc, dabūjām savu atslēgu.
Mēs esam 766. numuriņā.
Izklausās pēc labas istabas.
Tev viss labi, vecmāmiņ?
Pirmo reizi noklepojies, kopš mēs atstājām mājas.
Vai varu jums palīdzēt, kundze?
Jūs noteikti esat Estona māsīca.
Jā, viņš uzstāja, ka jums jāpaliek 766. numuriņā.
Magnolijas numurs.
Viens no jaukākajiem luksusa numuriem.
Tev nu gan ir veicies.
Ne jau katru dienu jaunskungiem laimējas
palikt tik skaistā viesnīcā kā šī, vai ne?
Nāc, Getsbij. Ejam.
Ejam sameklēt numuriņu.
Vai vēlaties, lai jums parādu? Tas ir ceturtajā stāvā.
Vecmāmiņ, ja mēs dzīvojam ceturtajā stāvā, kāpēc skaitļi ir 7-6-6?
Vīrs, kas būvēja šo viesnīcu, bija numerologs.
Viņš ticēja, ka skaitļiem ir nozīme.
Es nedaudz zinu par skaitļiem.
Septiņi un seši kopā nozīmē, ka gaidāms pārbaudījums.
Divi sešnieki nozīmē pārpilnību.
Tātad izskatās, ka gaidāms liels pārbaudījums.
Laipni lūgti.
"Grand Orleans Imperial Island" viesnīca
sveic jūs un jūsu jauko labdaru grupu.
Es tikai gribēju teikt, ka mēs esam sajūsmā par filantropisko
darbību.
Un,
atvainojiet, kundze,
bet viesnīcā dzīvnieki nedrīkst uzturēties.
Jūs šķietat tāds vīrs, kuram patīk mans dārgums.
Vai ne, kungs?
Stringers, R. Dž. Stringers trešais. Viesnīcas menedžeris.
Paldies, ka izdarījāt izņēmumu.
-R. Dž. Viesnīcas menedžeri. -Stringers.
Jā, bet es vēl neesmu... Es nepiekritu.
Pastāstiet man, mister...
-Stringij? -Stringers.
Viesnīcnieks.
-Menedžeris. -Trešais.
-Jā. -Es zinu, ka jums patīk kaķēni.
Bet ko jūs domājat par
pelēm?
Pelēm?
Jā, pelēm.
Ko jūs teiktu, ja peles
skraidītu pa viesnīcu?
Es varu jums apliecināt, kundze,
ka te nekad nebūs peļu.
Bet ja nu būtu? Hipotētiski?
Ak, hipotētiski.
Jā, tad es laikam...
Es izsauktu grauzēju iznīcinātāju.
Tieši tā!
Dzirdējāt, meitenes?
Viņš izsauktu grauzēju iznīcinātāju!
Viņš, kā jebkurš normāls, racionāli domājošs cilvēks,
tos knēveļus iznīcinātu.
Žurkas.
Mēs iznīcinātu žurkas.
Ļaunums.
Nav cita vārda, kā viņas aprakstīt.
Tīrs, nepārspēts ļaunums. Tādas ir raganas.
Vai dzirdēji to klepu? Visticamāk, to izraisīja ragana.
Iespējams, tā, kuru redzēji veikalā.
Tiešām? Ragana var izraisīt klepu?
Par to tu vari būt drošs.
Vecmāmiņ, kā var īstu raganu atšķirt no parastas dāmas?
Pirmkārt, raganas nemaz nav sievietes.
Viņas ir dēmoni cilvēka veidolā.
Tāpēc, aplūkojot raganu tuvāk,
pamanīsi, ka mutes kaktiņi ir pagarināti,
stiepjas gandrīz līdz ausīm,
kas parasti tiek paslēpti zem biezas smiņķa kārtas.
Īstām raganām vienmēr ir cimdi. Vienmēr.
Jo īstām raganām nav plaukstu. Viņām ir ķetnas.
Ķetnas?
Un viņu kājām nav pirkstu.
Viņu neglītās pēdas izskatās tā, it kā nagi būtu nocirsti ar cirvi.
Un visām raganām nav matu.
To galvas ir plikas kā vārīta ola.
Viņas valkā parūkas, tāpēc uz galvas neglīti pušumi.
"Parūku nieze," tā raganas to sauc.
Un tā viņas padara trakas.
Tātad - cimdi,
parūkas. Vai vēl kas?
Deguna caurumi.
-Deguna caurumi? -Jā. Nāsis.
Deguna caurumi.
Raganu deguniem ir lielāki caurumi, nekā parastiem cilvēkiem.
Kad viņām jāizšņauc bērns,
degunu caurumi var izaugt līdz 20 cm diametram.
Paturi prātā, raganām šķiet, ka bērni briesmīgi smako.
Pat tad, ja bērns tikko nomazgājies?
Tas ir vēl sliktāk.
Pilnīgi tīrs bērns raganai ož pēc suņa mēsla.
-Suņa mēsla? -Tā gan.
Jo tīrāks bērns, jo vairāk raganām viņš ož pēc mēsliem.
Varbūt jāpārstāj mazgāties.
Bērns, nekaitini mani.
Vai ragana var atnākt pakaļ, kamēr mēs guļam?
Nē.
Nepavisam.
Raganas nekad nedara ko muļķīgu,
nerāpjas pa notekcaurulēm un neielaužas cilvēku mājās.
Turklāt viņas nezina, kur mēs esam.
Labi, bet man vienalga mazliet bail.
Nāc pie manis, mazo cilvēk.
Lūk, tā.
Guli.
Tiešām?
Nākamajā rītā saule spīdēja, un gaiss bija tīrs un svaigs.
Es biju kluss kā pelīte, lai vecmāmiņa varētu pagulēt,
un pats pasūtīju brokastis istabā.
Lūdzu, brokastis, vecmāmiņ.
Olu kultenis, vistas gaļas steiks, kukurūzas putra, pekanriekstu maizītes,
rabarberu zemeņu ievārījums, krūze ar saldu piparmētru ledus tēju.
Smaržo īpaši labi.
Es nu gan ilgi gulēju.
Paldies, ka pasūtīji man brokastis, mīļais.
Es iedevu viesmīlim pusdolāru dzeramnaudā.
-Vai tā varēja? -Tu esi īsts džentlmenis.
-Vecmāmiņ, tev viss labi? -Labi. Tikai mazliet niez kakls.
Padod vecmāmiņai glāzi ar tēju.
Paklau, vecmāmiņa šodien atpūtīsies.
Bet es gribu, lai tu ej laukā un paskrien.
Aizej līdz ūdenim. Izklaidējies.
Es domāju, ka patrenēšu Deiziju.
Ņem viņu līdzi.
Tikai neļauj viņai iet pārāk tuvu ūdenim.
Negribu, lai kāda liela veca jūrasčūska viņu notver.
Jūrasčūska?
Jokoju. Tādu jūrasčūsku nemaz nav.
Ej vien. Izklaidējies.
Un neraizējies par mani. Man viss labi.
Lai arī es zināju, ka vecmāmiņa joko par jūrasčūskām,
es negribēju riskēt, tāpēc palikām iekšā.
Un ziniet,
mēs nonācām lielā zālē, kurā, kā izrādās,
"Starptautiskās biedrības
nežēlības novēršanā pret bērniem" ļaudis
rīkoja savu konferenci.
Ei!
Tu tur!
Ko tu dari?
-Ielauzies svešā īpašumā? -Meklēju klusu vietu.
-Priekš kam? -Treniņiem.
Ko trenēsi?
Forši. Kā viņu sauc?
Tā ir viņa. Un viņu sauc Deizija.
Vai varu paturēt?
Viņai īsti nepatīk svešinieki.
Vai viņa prot kādus trikus?
Mēs tieši gatavojāmies trenēties. Gribi paskatīties?
Cik ir pulkstenis?
Jauka dāma pateica, lai satieku viņu 12.25.
Viņa teica, ka iedos man sešas Šveices šokolādes tāfelītes.
-Kā tevi sauc? Mani... -Bruno Dženkins!
Es tevi visur meklēju, jaunais cilvēk.
Tavs tēvs ir nikns.
Sveika, māt. Šis ir mans jaunais draugs.
Priecājos iepazīties.
Paskaties uz savām rokām, tik netīras!
Paskaties uz savu kreklu! Tāds haoss!
Nāc man līdzi.
Ko tu darīji? Skraidīji pa desu fabriku?
Zāle bija pilnīgi tukša.
Ideāla vieta man un Deizijai, lai trenētos.
Un es nodomāju,
ja "Nežēlības novēršanas pret bērniem" cilvēki parādītos,
viņi varbūt būtu laipni pret mazu peļu dresētāju,
kuram ir sava nodarbošanās.
Jēziņ, es tā pārbijos.
Esam klāt.
Šī ir Lielā impērijas zāle
vai Le Salon Grande, kā mēs to saucam.
Patiesībā saucam par fresku zāli, jo te ir daudz skaistu fresku.
Man teica, ka te ir tikai vienas durvis, jā?
Jā. Jā.
Tikai šīs durvis ved iekšā un ārā, par ko, protams,
ugunsdzēsības priekšnieks nepriecājas, tāpēc, lūdzu, neizraisiet ugunsgrēku.
Šī telpa derēs.
Tātad...
Jā, ja vēl kaut kas... Vai vēl ir kaut kas,
-ko dāmas... -Nē.
-Nē? -Uz redzīti.
Labi.
Sīrša, noslēdz zāli!
Labi, tā saucamās dāmas.
Sagatavoties noņemšanai.
Mostieties.
Labi, iegrožotās vellatas,
varat novilkt savus cimdus.
Varat novilkt savas kurpes.
Un nu
varat novilkt savas parūkas!
Viņas visas ir raganas.
Asinis dzīslās sastinga, un es patiesi nobijos.
Es biju ieslodzīts telpā ar plikpaurainu raganu baru!
Ļaunākā, plikpaurainā vadītāja stāvēja tieši virs manis
un deva visādas pavēles.
Kad biju kārtīgi viņu aplūkojis, uzreiz sapratu, kas viņa ir.
Viņa ir Lielā virsragana.
Raganas.
Jūs esat nejēdzīgu
tārpu bars!
Šorīt
es ēdu brokastis
un skatījos laukā pa logu uz pludmali.
Un ko es redzu?
Es redzu dučiem,
redzu simtiem...
Es redzu simtiem pretīgu nerātneļu,
kas spēlējas smiltīs.
Man uzreiz pazuda apetīte!
Tāpēc...
Te būs manas pavēles.
Es gribu, lai ikviens bērns pasaulē
tiktu noslaucīts no zemes virsas!
Saspiests, saplacināts un sadalīts gabaliņos!
Jūsu ekselence, vai jums ir plāns?
Kā var iznīcināt ikvienu bērnu...
Patiesībā tas bija labs jautājums.
Nepakļāvīgs, bet labs jautājums.
Protams, man ir plāns.
Es gribu, lai jūs katra atgriežaties savā mazajā pilsētelē
un atverat
saldumu veikalu.
Un šajā veikalā jūs pārdosiet
tikai augstākās kvalitātes, visgaršīgākās konfektes.
Jūs droši vien prātojat:
"Kur es dabūšu naudu, lai atvērtu saldumu veikalu?"
Arī par to es esmu domājusi.
Manā 666. numuriņā
ir čemodāns, kas piepildīts ar jaunām 100 dolāru banknotēm.
666. numuriņš.
Atcerieties 666. numuriņu
un to, ka veikalos pārdosiet augstākās kvalitātes visgardākās konfektes.
Un...
mēs izmantojam 86. numura formulas peļu taisītāju!
Viens piliens peļu taisītāja konfektē
pārvērtīs mazo netīreli par peli vienas stundas laikā!
Divi pilieni pārvērtīs pretīgo nerātneli 30 minūšu laikā.
Un trīs pilieni - momentāni.
Pele acumirklī!
Ak, nē, nē, nē.
Aizverieties.
Pirms nepilnas stundas
es atradu riebīgu, smirdīgu zēnu foajē
un iedevu viņam briesmīgi dārgu Šveices šokolādes tāfelīti.
Šokolādes tāfelīti, kurai pievienots viens piliens
-86. numura... -Ak nē.
-...peļu taisīšanas mikstūras! -Bruno.
Un es pateicu rijīgajam knauķim atnākt šeit pulksten 12.25.
Pēc nepilnām 10 minūtēm
jūs visas, nožēlojamās raganas, redzēsiet, cik es esmu ģeniāla!
Ģēniāla! Ģēniāla! Ģēniāla!
Klusumu!
Kur ir mana šokolāde?
Mazais ēdelīgais kretīns.
-Ātri! Uzlieciet parūkas! -Vai jūs tur esat?
Sveicināts, tu,
jaukais, glītais cilvēk.
Mēs jau gaidījām.
Dārgo puisēn.
Man tev ir šokolāde.
Jūs apsolījāt sešas šokolādes tāfelītes.
Jūsu rokā es redzu vienu.
Redzat, dāmas,
viņš ir ne tikai resns un stulbs, bet arī alkatīgs.
Pareizi, mazo cilvēk.
Te ir tava gardā šokolāde.
Nāc un paņem. Nāc un paņem.
Sagatavojieties, meitenes.
Desmit sekundes.
Iedod man šokolādi. Dod to man.
Te tā ir, dārgumiņ.
Deizij, ko mēs darīsim?
Dod man. Dod man.
Piecas sekundes.
Dod man šokolādi. Iedod to man.
Trīs...
-Iedod to. Iedod man. Iedod man! -Divi...
Viens...
Aiziet!
Smirdīgais knauķis,
nejaukais cilvēks,
ir pārvērsts...
Viņa to paveica. Viņa ir ģēnijs.
...par jauku pelēnu!
Ko tas nozīmē?
Kur ir mana šokolāde?
Nospiediet viņu!
Nospiediet! Nogaliniet viņu!
Viņš ir tur.
Viņi pārvērta Bruno par peli un tagad cenšas to nospiest.
Es viņu dabūšu.
Vai tu tikko ierunājies?
Vesels bars! Tās ir visur!
Dabū viņu. Kur viņš ir? Kur viņš ir?
Jēziņ, tu esi liels! Kāpēc tu esi tik liels?
Es neesmu liels. Tu esi mazs. Es esmu normāls.
Kā es varu būt mazs?
Tāpēc, ka esi pele.
Ragana tevi nobūra.
Ragana? Kāda ragana?
Es to zināju!
Suņu mēsls!
-Palīgā! -Ķeriet viņu.
-Palīgā! Palīdziet man! -Turiet viņu pie zemes.
-Apgrieziet otrādi. Muti vaļā. -Palīgā!
Atveriet viņa muti. Atveriet.
Labi.
Ja gribi spēlēties,
spēlēsim Šekspīra gaumē.
Viens piliens...
Divi...
Aiziet.
Jā! Jā!
Jā!
Tu nu gan esi jauks pelēns!
Kurai ir āmurs?
-Te! Lūdzu. -Dabū āmuru.
Kur ir āmurs?
Es ne no kā nebaidos.
Es viņu turu. Kur ir āmurs?
Aiziet, dod to man. Iedod man.
Bēdz, Bruno, bēdz!
Tātad tu arī esi pele?
Tūlīt tevi notveršu.
Uz četrām kājām, Bruno.
Uz četrām.
Bāc, strupceļš!
Bēdz, Bruno, bēdz!
Nē!
Mana mugura.
Kas ar mums notika?
Kāpēc mēs esam peļi?
-"Peles". -Vienalga.
Viesnīcā notiek raganu saiets,
un viņām ir ļauna mikstūra.
-Viņas to ieliek šokolādē. -Manā šokolādē? Re, kā!
Viņas vienmēr saindē šokolādi. Standarta procedūra ļaunajām raganām.
-Paga. Tu arī biji bērns? -Meitene.
Vai es tev izskatos pēc kazlēna?
Nē, pēc peles.
Ko mēs darīsim?
Es negribu būt pele.
Man patīk būt resnam sīcim.
-Bērnam. -Vienalga.
Labi, mums jāatrod mana vecmāmiņa. Viņa par raganām zina visu.
Viņa zinās, ko darīt. Skrienam.
Divus krabju salātus. Ko tu dari?
Paskat, cik daudz gardu ēdienu.
Labi, darām tā.
Redzat ventilācijas lūku?
Tā noteikti aizvedīs līdz foajē. Ejam.
Pacel augšā. Tā ir baltā trifele.
Vai sajēdz, cik maksā baltā trifele?
Notīri un liec mērcē.
Kas tas ir? Vai tad tas ir uzpūties?
Te vēl vajag palīgus.
Ko nu?
Mums ir tikai jānokļūst līdz liftam,
tad augšā līdz ceturtajam stāvam.
Aiziet.
Palīdzēsiet nedaudz?
Re, kā.
-Pasteidzies. -Uz šo pusi.
Es tikko padomāju.
Kā mēs varēsim aizsniegt 4. stāva pogu?
-Kuru stāvu? -Ceturto, lūdzu.
Skrienam.
Tur ir mans numuriņš. 766. Šurp.
Viņa mūs nekad nesadzirdēs.
Durvju zvans.
Aiziet.
Re, kā!
Labi. Taisām cilvēku kāpnes.
Tu domā peļu kāpnes?
Pareizi, peļu kāpnes.
Es tūlīt, es tūlīt...
Man izdevās!
Palīgā!
Mī un žē, neļaujiet man nokrist!
Sekojiet man, zēni.
Peles!
Peles! Peles!
Tās ir visur!
Vecmāmiņ, tas esmu es, tavs mazdēls.
Mans mazd...
Vai tas esi tu, puisēn?
Jā, vecmāmiņ, es.
-Tiešām tu? -Tiešām es.
-Kas notika? -To izdarīja Lielā virsragana.
Lielā virsragana? Ak dievs, tikai ne Lielā virsragana.
Jā, viņa mani pārvērta par peli.
Un visa viesnīca ir pilna ar raganām.
Viņām ir kaut kāds raganu saiets.
Tu jau tā daudz esi pārcietis, tev šo nevajadzēja.
Vecmāmiņai ir tik ļoti žēl.
Vecmāmiņ, lūdzu, celies augšā un noliec mani uz kafijas galdiņa.
-Kā to izdarīt? -Pacel mani.
-Pacelt tevi? -Jā, tāpat kā es ceļu Deiziju.
Labi.
Es nespēju noticēt, ka tas ar tevi notika.
Tici man, varēja būt daudz ļaunāk.
Ļaunāk?
Vecmāmiņ, starp citu, šis ir mans draugs Bruno Dženkinss.
Viņš tagad arī ir pele,
bet reiz bija mazs tukls angļu zēns.
Varēji pateikt, ka šis ir mans draugs Bruno.
Man žēl, Bruno.
Tās neķītrās, ļaunās raganas arī tevi pārvērtušas.
Jā. Un kā vēl. Šī ir viena šausmīga diena.
Vai vēl kāds ir izsalcis?
Un Deizija kādreiz arī bija bērns. Meitene.
Kāpēc tu neko neteici iepriekš?
Jo pelēm runāt ir ļoti bīstami.
Lielākā daļa cilvēku nesaprot un nobīstas.
Gandrīz kaut ko pateicu tovakar, kad stāstījāt
par Alisi Blū, kuru pārvērta par vistu,
bet tomēr atturējos.
Tātad tevi pārvērta neganta un ļauna ragana.
Jā, kundze, pirms četriem mēnešiem.
Tieši tajā pēcpusdienā, kad aizbēgu no bērnunama.
Tas notika tā - laipna dāma, biju domājusi, ka viņa ir laipna.
Viņa man piedāvāja šokolādes tāfelīti un vienā mirklī - puf!
Mani pārvērta.
Tad milzu ātrumā
kāds ubags mani atrada un pārdeva zooveikalam,
lai pats nopirktu ēdienu.
Ņam!
Man tik ļoti žēl, Deizij.
-Mērija. Īstenībā mani sauc Mērija. -Mērija. Skaists vārds.
Atvainojiet, visas tās runas par ēdienu manī izraisa ēstgribu.
Vai varu apēst kādu vīnogu?
Tātad tā bija Lielā virsragana, un viņa ir šajā viesnīcā?
Mums kaut kas jādara, lai jūs pārvērstu atpakaļ.
Lielajai virsraganai ir pilna istaba ar to mikstūru.
Un viņa to izmantos, lai ik bērnu pasaulē pārvērstu par peli.
Mums viņiem ir jāpalīdz.
-Kas tur ir? -Viesnīcas tehniskais darbinieks.
Ātri, slēpieties.
Te. Ierāpieties manā adīkļa somā.
Paslēpiet galvas.
Jā.
Atvainojiet par traucējumu, kundze,
mums ir ziņojums par iespējamu grauzēju invāziju.
Grauzēju invāzija? Tik dārgā viesnīcā?
Kaut kas nedzirdēts!
Jā, kundze. Iespējams, viltus trauksme.
Apteksnei, kura redzēja grauzējus, ir vāji nervi.
Bet, drošības labad, es izlikšu slazdus.
-Ja neiebilstat. -Labi.
Mēs tos liekam visās istabās.
Drošības labad.
Kas tie ir par grauzējiem? Peles?
Nē, kundze.
Istabene teica, ka redzējusi lielu, neglītu žurku baru.
Vismaz duci žurku.
Apžēliņ, duci?
Bet, kā jau teicu,
viņai ir tendence reaģēt emocionāli.
Svaigs Čederas siers no Viskonsīnas.
Padara grauzējus pilnīgi trakus.
Nespēj atturēties.
Ja dzirdat, ka kāds no slazdiem aizkrīt,
zvaniet man.
Noteikti.
Sarunāts.
Vai tu nezināji? Vīnogas pelēm ir kaitīgas.
Labi, trijotne. Netuvojieties tiem slazdiem, vai dzirdat?
Ja mēs varētu dabūt nedaudz tās mikstūras,
es varētu sajaukt tādu ar pretēju efektu.
Uztaisīt mikstūru, kas pārvērš peles par bērniem.
Es vienmēr ceļojumā dodos ar zālītēm un sāļiem, kas noņem lāstus.
Bet kas zina, kur tā negantā, ļaunā ragana ir.
Mēs zinām. Viņa ir 666. numuriņā.
Mēs dzirdējām, kā viņa pastāsta citām raganām,
lai pēc vakariņām pulcējas 666. numuriņā.
Un mēs esam 766. numurā. 666. numurs ir tieši zem mums.
Augstā debess!
Tā ļaunā burve dzīvo zem mums?
Jā. Un mēs darīsim tā.
Sagaidīsim, kad Lielā virsragana atstāj numuru,
tad izmantosim vecmāmiņas dziju
kā virvi, lai nolaistu mani lejā līdz Lielās virsraganas balkonam.
Es paķeršu mikstūras pudeli,
vecmāmiņa pacels mani augšā, sagatavos pretindi,
un ta-dā - mēs atkal būsim bērni.
Jaunais cilvēk, tu to tikko izdomāji?
Tikko ienāca man prātā.
Pretīgie, netīrie knauķi.
Man no jums jāvemj!
Aīd, kļūst tik neciešami,
ka nevaru izbaudīt glāzi vērmeļu dzēriena.
Tā tiešām ir Lielā virsragana.
Vecmāmiņ, rekur mikstūra. Viņa to tur ledū.
Jā, tieši tā mums vajadzīga.
Aīd, nāc.
Mēs kavējam tējas dzeršanu.
Tējas dzeršana. Ideāli.
Klau, mums vajag tikai vienu pudeli mikstūras.
Paņem vienu un steidzies atpakaļ.
Nevar zināt, kad tā briesmone atgriezīsies.
Zinu, ka esi nobijies, draudziņ.
Es neesmu nobijies, vecmāmiņ.
Es nezinu, kāpēc,
bet, kopš pārvērtos par pelēnu,
par niekiem neraizējos.
Labi. Turies cieši.
Nespēju noticēt,
ka viņi manu dārgumu nelaiž ēdamzālē.
Šī noplukusī, slazdiem pildītā viesnīca diskriminē it visu.
Nauda, nauda, nauda.
Aīd,
kāpēc šajā riebīgajā cilvēku pasaulē visam vajag naudu?
Pretīgie, netīrie papīriņi.
Viņš ir gatavs.
Tā, tā, tā.
Kāpēc te ir tā vilnas zeķe?
Sveiki.
Es tikko netīšām nometu adīkli pār balkona malu.
Bet viss kārtībā.
Labi, ka es to turu šajā galā.
Es tad to vilkšu augšā.
Es jūs netraucēšu.
Atlaidiet.
Es tevi pazīstu.
Mani?
Es tā nedomāju.
Esmu redzējusi tevi iepriekš. Es atceros tavu seju.
Varbūt redzējāt mani foajē.
Nē, nē, nē, ne jau foajē.
Es tevi atceros no...
Ko? Kas tur ir?
Stringers trešais, viesnīcas menedžeris.
Nolādēts!
Jūs vēlaties, lai aizvācu visus bērnus no pludmales?
Es gribu, lai viņus aizvāc.
Es padomāšu, ko var darīt.
Kundze, es šodien sagādāju jums šo. Nodomāju, ka jums patiks.
Kaķu pārnēsāšanai.
Iedomājos, ka jūs varētu savu dārgo spalvaino draugu ielikt
un pārnēsāt tajā pa visu viesnīcu,
arī uz ēdamzāli.
Likās, ka jums patiks.
Nu...
es jums ko teikšu, Kaķa krātiņa piegādātāja kungs.
Es nekad mūžā neļaušu savu dārgo kaķi...
Paskat tik! Viņam tur patīk.
Gandrīz piemirsu, kundze.
Saistībā ar jūsu vakariņām šovakar
nav izvēlēta zupa.
Ir pieejamas divas zupas.
Viena ir kreolu asā krabju zupa,
otra - lauku virtuves šķelto zirņu zupa.
Kura ir lētāka?
Kundze, jūs noteikti novērtēsiet, ka krabji ir svaigi un...
Kura?
Lauku virtuves šķelto zirņu zupa ir lētāka.
Tad mēs ēdīsim šķelto zirņu zupu.
Jā, kundze.
Un
zupā nedrīkst būt ķiploki.
-Kā, lūdzu? -Bez ķiplokiem.
Bez ķiplokiem?
Vai es stostījos?
Bez ķiplokiem.
Manām sievietēm
ir selektīvi ēšanas traucējumi.
Izvēlīgas uz ēšanu.
Jā, kundze. Kā vēlaties.
-Es pateikšu šefpavāram. -Dariet to.
-Es pats iziešu. -Dariet to.
Mans dārgais,
tā kā tev tik ļoti patīk būrī,
vari tajā palikt!
Nodevējs!
Peļu taisīšanas mikstūra.
Piliens izopa.
Lāse vībotnes.
Un nu šļuka dziednieciskā ūdens no Lurdas.
Visspēcīgākais dziednieciskais ūdens.
Labi.
Tagad visi sadosimies rokās un nolieksim galvas.
Lai mani...
Ko tur vairāk lai saka.
Mums kaut kas bija jāizmēģina, bērni.
Raganas spēks
ir daudz lielāks par manām mājas zālītēm.
Ļauns spēks.
Un spēcīgs.
Daudz spēcīgāks par mani.
Lūdzu, neraudi, vecmāmiņ. Viss būs labi.
Man ļoti žēl, bērni.
Nav tava vaina, vecmāmiņ. Dažreiz vienkārši tā notiek.
Jā, tā notiek.
Man tīri labi patīk būt par peli.
Visu dienu varu pavadīt ar jaunajiem draugiem.
Nav jāiet uz skolu, nav jāmācās vadīt auto.
Tas nozīmē, ka nevarēšu iekļūt avārijā.
Manu bērniņ, panāc šurp.
Vecmāmiņ, vai tu par mani tāpat rūpēsies? Ja arī būšu pele?
Protams, rūpēšos. Nav svarīgi, kas tu esi
vai kā tu izskaties, svarīgi, ka tevi kāds mīl.
Un es tevi vienmēr mīlēšu.
Un kā ar maniem draugiem? Vai viņi arī var palikt?
Protams.
Ja viņi vēlas,
bet neaizmirsti, ka viņiem ir mīļi cilvēki, kas pēc viņiem ilgojas.
Neesmu tik pārliecināts.
Nemuļķojies. Viņi tevi noteikti mīl.
Mana māte domā, ka esmu neveikls,
un tētis sūdzas, ka es vienmēr esmu izsalcis.
Varbūt tagad viņi sāks mīlēt tevi, kāds esi, nevis, kāds neesi.
Tev ir veicies, ka tev ir vecāki, Bruno.
Dažiem nav.
Bet mums viss būs labi.
Mums ir vecmāmiņa, un viņa būs mūsu ģimene.
Ar to esam nudien svētīti.
Bet kāpēc mēs te stāvam un čammājamies?
Kā mēs apstādināsim tās šausmīgās raganas
no bērnu pārvēršanas par pelēm?
Viņai taisnība. Mums kaut kas ir jādara.
Es zinu, ko mēs darīsim.
Ielavīšos virtuvē ar 86. numura peļu taisītāju,
tad ieliešu mikstūru zirņu zupā raganām,
lai viņas pārvērstos par pelēm.
Vai esi par to drošs, mazais cilvēk?
Tā izklausās pēc ļoti bīstamas un baisas misijas.
Uzticies man, vecmāmiņ, es tikšu galā.
Gaidīšu foajē bārā. Bruno un Deizija zina to lūku.
Esi uzmanīgs, mīļais.
Noteikti, vecmāmiņ.
Pasteidzieties!
-Zirņu zupa ir gatava. -Zupa gatava.
Bez ķiplokiem.
Man ir zupa bez ķiplokiem, šef, sagatavota.
Kur ir tīģergarneles?
Tā nav tīģergarnele, bet garnele.
Jūs nezināt atšķirību starp garnelēm un tīģergarnelēm?
Saskaiti spīles. Viens, divas.
Lejam zupu bļodās.
Aiziet, ļautiņi.
Jā, šef.
Ko tu dari?
Sagatavoju tīģergarneles.
Nestāsti, ka tā ir tīģergarnele.
-Vēžveidīgo eksperts. -Tīģergarnele.
Es jau 30 gadus sautēju garneles, izmantojot sviestu.
-Tikai sviestu? -Nekad nelietoju eļļu.
Man pie kājas, ko saka dietologi.
Viņi tikai sabojā pavārmākslu.
Vienmēr sviestu, tikai sviestu.
Kur ir manas tīģergarneles?
No kā es varu dabūt tīģergarneles?
Sākam liet zupu bļodās.
Jā, šef.
Vai tu raudi?
Manā virtuvē neviens neraud.
Šef, šai zupai vajag ķiploku.
Nekādu ķiploku. Stringera pavēle.
Aizdegušies tauki.
Zem izlietnēm ir segas uguns nodzēšanai.
Vai manas tīģergarneles tikko uzsprāga?
Aizmirstiet tīģergarneles, iemetiet parastās garneles.
Jūs, idioti, nezināt, kā...
Iedodiet man asu nazi, lai varu izdarīt pašnāvību.
Izsauciet kāds grauzēju iznīcinātāju.
Skat, mana mamma un tētis.
-Tava mamma un tētis? -Kā es te stāvu.
Bruno, pienācis laiks sasveicināties ar saviem vecākiem.
Traka esi? Te bārā?
Nav labāka laika par tagadni.
Atvainojiet, vai jūs esat Dženkinsu pāris?
Vai varam kā palīdzēt?
Diemžēl man jāsaka dīvaini jaunumi par jūsu dēlu Bruno.
Kas ar Bruno noticis? Kur viņš ir?
Varbūt varam aiziet uz kādu nomaļāku vietu.
Nomaļāku? Kāpēc gan tas vajadzīgs?
To nav viegli paskaidrot.
Būtu daudz ērtāk, ja mēs visi dotos uz jūsu istabu.
Nē, nē, paklausieties, kundze,
man ir ērti tur, kur pašreiz sēžu.
Vai nu pasakiet, kur ir Bruno,
vai vienkārši atstājiet mūs mierā.
Nu...
Viņš ir te.
Tā ir pele! Pele!
Dieva dēļ, kas jums kaiš? Aizvāciet to netīro grauzēju prom!
Nē, nē, nē. Tas ir Bruno.
Bruno, pasaki viņiem kaut ko.
"Pasaki kaut ko"? Vai jūs traka esat?
Ejiet prom, pirms es izsaucu menedžeri.
Beidziet bļaustīties. Tas ir jūsu dēls Bruno.
Menedžeri! Pasauciet kāds menedžeri.
Šī sieviete tikko pārbiedēja manu sievu līdz nāvei.
Viņa staigā apkārt ar žurkām rokassomiņā.
Bruno, kāpēc tu neko neteici?
Tētis necieš, ja runāju ar pilnu muti.
Vecmāmiņ.
Te lejā.
Tur tu esi. Paldies Dievam.
-Kā gāja? -Zupa ir gatava.
Skaties! Zirņu zupa.
Lūdzu, bez ķiplokiem.
Atvainojiet, kundze, gribētu ar jums aprunāties.
Lūdzu, šurp.
Tepat.
Vai jūs gadījumā nenēsājat peli
apkārt?
Peli?
Kāpēc lai es nēsātu peli apkārt?
Vai tas saistīts ar peļu slazdiem,
-kas ir izlikti visā viesnīcā? -Peļu slazdi?
Vai tā jūs cenšaties aizplīvurot to, kas patiesībā notiek?
Apvainojat viesus, ka viņi nēsā peles,
cenšoties noslēpt to, ka viesnīcā ir peļu invāzija.
-Nē, ko? -Es jums teikšu tā.
Tā kā šī viesnīca man izmaksā prāvu naudu, es necietīšu, ja redzēšu kaut vienu peli.
Arī ne mazu, jauku.
Jā, kundze. Es at...
Es kļūdījos. Atvainojiet.
Luter.
Vai parādīsiet šai dāmai mūsu labāko galdiņu?
Protams. Nāciet līdzi.
Atvainojiet, kundze.
Es tikai...
Mūsu labākais galdiņš.
Paldies, Luter. Esmu pārliecināta, ka jūsu labākais galdiņš restorānā
ir šis, blakus virtuvei.
Man vienmēr patīk sēdēt pie izejas, lai ātri varu izkļūt.
Protams.
Paskatieties.
Viņām garšo zupa.
Vai esat izvēlējusies?
Jā, es laikam ņemšu džambalaju.
Lieliski. Un vai vēlaties kādu zupu?
Tā zirņu zupa, ko smalkās dāmas ēd, izskatās laba.
Ņemšu to.
Atvainojiet. To zupu pasniedz
tikai tai dāmu grupai.
Ja drīkstu bilst, grupa cieš no smagas ķiploku alerģijas.
Tāpēc viņas ir lūgušas, lai zupu pagatavo bez ķiplokiem.
Tā ir ļoti pliekana. Praktiski neēdama.
Skaidrs.
Izklausās pretīgi.
Vai varu ieteikt kreolu aso krabju zupu? Mūsu īpašais ēdiens.
Izklausās...
Jā?
Kreolu garneļu zupa derēs.
Jūs domājāt kreolu krabju?
Jā, jā, kreolu krabju.
Ļoti labi.
Paslēpiet galvas, mums ir ciemiņš.
Bizītes.
Kā, lūdzu?
Bizītes.
Tev bija bizītes.
Vai es jūs pazīstu?
Pirms daudziem gadiem nošņurkušā pilsētelē.
Nošņurkušā pilsētelē pie Alabamas.
Tev bija bizītes.
Bet tu no manis izspruki.
Atceries?
Bet es dabūju
tavu briesmīgo draudzenīti.
Atceries...
Ātri, peļu kāpnes.
Tā biji tu.
Tu biji tā pretīgā ragana, kas pārvērta Alisi.
Tas ir nelāgi...
Ko jūs darāt?
Vecmāmiņ, skaties.
Malacis.
Dod pieci!
Nopietna žurku invāzija.
Ak dievs, nost no kājas!
Apžēliņ, ir nu gan brīnumi.
Nāc šurp, nejaukais radījum...
Nost! Nost no manis!
Ejam, bērni. Laiks mukt.
Izsauciet grauzēju iznīcinātāju!
Labs darbiņš.
Paskat, cik daudz mikstūras.
Bērni, mums jāpaņem visas pudeles.
Vecmāmiņ, kā ar viņu?
Es piezvanīšu menedžerim, lai izlaiž, tiklīdz būsim prom.
Man nokrita viena.
Es to dabūšu, vecmāmiņ.
Tas siers smaržo nudien labi.
Paskat, ko liki man izdarīt.
Domā, ka esi tik gudra, ka ielauzies manā numuriņā ar zagtu atslēgu?
Bet visi zina, ka reģistratūrā ir vēl viena atslēga.
Mēs nekad neļausim tev realizēt neķītro, ļauno plānu.
Ak tad nē? Kurš mani apstādinās?
Tāda vārga, stulba, slima sieviete?
Tev tas šķiet smieklīgi?
Ne jau tas.
Es tikai padomāju.
Diezgan drīz tu vairs nespēsi darīt neko.
Un kāpēc tad tā, drosmīgā, mazā, drīzumā beigtā sieviete?
Zirņu zupa.
Zirņu zupa...
Nē... Nē...
Nē...
Stulbene tāda.
Es neēdu zirņu zupu.
Ja atminies,
mani iztraucēja.
Labi, darīsim tā.
Nu, nu, nu.
Paskatīsimies.
Es aizsniegšos līdz tavām krūtīm,
izraušu tavu sakaltušo, savītušo sirdi
un saspiedīšu tā, ka tā pārsprāgs.
Bla, bla, blā.
Visa tava negantā raganu runa mani nemaz nebiedē.
Bet vajadzētu gan,
ņemot vērā, ka pēdējais, ko redzēsi, būs mana smejošā seja.
Ar ikvienu savu šūnu es ticu,
ka beigās
mīlestība vienmēr uzvarēs naidu un ļaunumu.
Vai tiešām?
Tu varbūt pārvērti Alisi un manu mazdēlu,
bet es panākšu, ka vairs nevienu bērnu nepārvērtīsi.
Tāpēc, ar dievpalīgu.
Tagad!
Tu stulbā žurka! Paskat, ko esi izdarījusi.
Bēdziet!
Paskat, ko tu izdarīji!
Stulbie grauzēji!
Nāciet atpakaļ!
Netīrie kaitēkļi.
-Ņam. -Parazīti.
Es jūs notveršu, jūs riebīgie palaidņi.
Tu man esi rokā!
Ko?
Man pietiek klausīties tavu pļāpāšanu.
Kas tas tāds?
Muļķe tāda. Laid mani laukā.
Laid mani laukā! Laid mani laukā!
Es izraušu jums mēles.
Stulbās peles.
Ragana pudelē...
-Laid mani laukā. -Ragana pudelē...
Laid mani laukā no stulbā akvārija.
Ei, vecmāmiņ, šī ir atslēga no lielā čemodāna.
Tā ir mana atslēga, tu nekrietneli ar cāļa smadzenēm.
-Jūs, cāļa smadzeņu parazīti. -Ejam, draugi.
Liec mēli atpakaļ mutē, tu netīrais notekcauruļu ložņa.
Ko jūs darāt?
Ko jūs darāt? Tas ir mans. Tas ir mans.
Jūs, idioti. Jūs, nelieši.
Nu gan daudz čaukstošā.
-Kāposta. -Džungura.
Man rodas milzu apetīte.
Nē, novāciet rokas, tas ir mans!
Noņemiet savas netīrās ķepas no mana džungura.
Es izduršu jūsu izvalbītās acis. Uz ko jūs skatāties?
Kas tas ir, vecmāmiņ?
Saraksts ar ikvienas raganas vārdu un adresi.
Oho!
Ar to sarakstu, naudu un mikstūru
mēs varam ikvienu raganu pārvērst par žurku.
Lieliski!
Nogriezīšu jūsu astes ar sarūsējušām šķērēm.
Nokniebšu ausis ar nagu knaiblēm.
Es izduršu jūsu izvalbītās acis.
Es jūs notveršu!
Labi, bērni, leciet. Mums priekšā daudz darba.
Gandrīz piemirsu.
Nē, nē, nē, nedari to.
Ko tu dari?
Aīd.
Labs kaķītis.
Tu esi jauks kaķēns.
Jauks mincis.
-Izklaidējieties! -Skaists kaķēns.
Stulbais, netīrais blusumaiss. Dārgais.
Noliec grāmatas atpakaļ.
Netuvojies, stulbais, dārgais...
Nē! Aīd.
Aīd, dārgum, atceries, kas tevi baro.
Nē, nedomā par ēdienu.
Vecmāmiņ, vai dzirdēji?
Nezinu, par ko tu runā. Es neko nedzirdēju.
Liels jums paldies.
Viena arī jums.
Nākamajā rītā mēs jutāmies priecīgi un pārliecināti.
Patiesībā vecmāmiņa tā priecājās,
ka savu prieku izdalīja visam viesnīcas personālam.
Paldies par visu.
Viens tev.
Un viens tev.
Paldies, kundze.
Bruno centās mammai skaidrot situāciju.
Sveika, māt.
Es tagad esmu pele.
Tā ir pele!
Bet izrādījās, ka Dženkinsu pārim peles īsti negāja pie sirds.
Tāpēc mēs nolēmām, ka Bruno
vislabāk palikt ar mani, vecmāmiņu un Deiziju.
Ātrāk, ātrāk!
Aiziet!
Tev izdevās!
Vējš!
Forši!
Kā izskatās mani mati? Skat, kādi mati!
Braucam vēlreiz.
Šoreiz es sēdēšu priekšā.
Vecmāmiņ, man patīk būt par peli.
Es ticu, ka patīk.
Vai gribi uzzināt ko savādu? Es tik un tā jūtos kā mazs zēns.
Bet tāds tu arī esi.
Dzīve mūs visus izmaina. Paskaties uz mani.
Kļūstu daudz vecāka, bet vienalga jūtos kā maza meitene.
Un es jūtos kā zēns.
Nu re.
Tu saprati.
Nekad neaizmirsti, kas tu esi.
Kad skatos uz tevi, es neredzu ūsas un rozā degunu.
Es redzu tikai tavas acis.
Spožas un skaistas.
Vecmāmiņ,
cik ilgi peles dzīvo?
Parasta pele dzīvo tikai trīs gadus,
bet tu neesi parasta pele, tu esi pele-cilvēks,
un pele-cilvēks noteikti dzīvos
trīs reizes ilgāk nekā parasta pele.
Varbūt vēl ilgāk.
Tās ir labas ziņas.
Es nevēlos, lai kāds cits par mani rūpējas.
Es būšu ļoti veca pele, un tu būsi ļoti veca vecmāmiņa,
un mēs nomirsim kopā.
Varbūt paveiksies, mīļais.
Bet neviens nezina, cik ilgs laiks katram piešķirts.
Tikai Dievs to zina.
Un tāda ir lietu dabiskā kārtība.
Mums ar Deiziju un Bruno patika dzīvot pie vecmāmiņas.
Mēs bijām liela un laimīga ģimene.
PRIECĪGUS PEĻU ZIEMASSVĒTKUS!
NOVĒLAM PELĪGUS ZIEMASSVĒTKUS, 1975. GADS
ARIZONA 66. MAĢISTRĀLE ASV RIETUMI, 1976. GADS
LAIPNI LŪGTI BRĪNIŠĶĪGAJĀ LASVEGASĀ
PALAIDŅI VAI PELES? 1977. GADS
PIZAS TORNIS 1978. GADS
MĒS PIEMĀNĪJĀM TĀS RAGANAS! INKOGNITO 1979. GADS
RAGANU MEDNIEKI
Kur mēs palikām? Jā, pareizi.
Te nu mēs esam,
gatavi turpināt cīņu.
Turpināt cīņu!
Gadu gaitā mēs esam pārvērtuši par peli
ikvienu nolādētu raganu šajā valstī.
Mēs esam sapulcējušies, lai mūsu cīņu turpinātu visā pasaulē.
-Jums ir vārdi, pareizi? -Jā, ser.
-Adreses? -Jā, ser.
Un 86. numura peļu taisīšanas mikstūra?
Jā, 86. numura peļu taisīšanas mikstūra.
Dodamies ceļā
un iebarojam tām raganām viņu pašu zālītes.
Esi gatavs šai misijai, vecais draugs?
Vecmāmiņ, nekad neesmu bijis gatavāks.
ROALDS DĀLS
Subtitrus tulkoja: Anna Šēfere