Ja vel. Hvor var vi?
Å, jo, det var sant. "Et forord om hekser."
Du forstår...
HEKSER ER VIRKELIGE!
De er virkelige!
Hekser er like virkelige som en stein i skoa.
Det er det første du må vite.
Det andre du må vite...
De er her!
Og de lever blant oss,
side om side med mennesker.
I alle store og små byer.
For alt du vet,
kan det bo en heks rett ved siden av deg akkurat nå.
De er overalt!
En heks kan være sykepleier...
...eller læreren din.
Og du kan vedde skjorta på
at den lille, søte, gamle dama på bussen som vil gi deg en tyggekaramell,
er en heks.
Og her er det aller viktigste:
Det VIKTIGSTE
Hekser hater barn!
En heks gjør ikke annet enn å legge planer for hvordan hun skal bli kvitt barn.
Alt hun tenker på, er: "Hvordan kan jeg kverke denne fæle ungen?"
En heks får samme glede av å ta knekken på et barn
som du får av å spise is
med karamell, pisket krem,
hakkede nøtter,
og et kirsebær på toppen.
Min historie begynner i den siste måneden av 1968.
Tro det eller ei, jeg var en gang en liten gutt.
En gutt med en mor og en far.
Vi bodde i Chicago. Der snør det mye i julen.
Men greia med snø er at det blir glatt.
Jeg hadde på meg setebelte. Det hadde ikke mor og far.
Mamma! Pappa!
La oss få deg ut herfra.
Det var i min åttende jul at jeg mistet moren og faren min.
Kjære gutten min.
-Bestemor. -Bestemor er her.
Det skal nok ordne seg.
Få se på deg.
Jeg skal få deg ut herfra. Du skal bli med hjem.
Hjem til meg?
Nei, vennen. Hjem til meg.
-Skal jeg hjelpe deg å bære det inn? -Nei takk, Reginald. Du har gjort nok.
Det var Guds lykke at jeg traff deg på busstasjonen.
Bare hyggelig.
-Vi ses vel i kirken på søndag? -Det gjør vi.
Hyggelig å treffe deg, unge mann. Velkommen til Demopolis.
Tusen takk, Reggie.
Vent. Ta av deg skoene før du trår på teppet mitt.
Bestemor var moren til mamma.
En tøff dame med et stort hjerte.
Hun nølte ikke med å gi en smekk, hvis du fortjente det,
eller en god klem, hvis du trengte det.
Jeg tror nok...
...at du vil trives her.
Dette var rommet til mamma.
Vi ordner tingene dine i morgen.
Nå skal jeg lage litt varm kakao.
Vil du ha?
Jeg lager det uansett, i tilfelle du ombestemmer deg.
Det blir opp mot 23 grader.
Hva feiler det deg, unge mann? Sitter her og sturer. Det er fint vær ute.
Vil du ha noe å spise? Jeg har stekt kyllingvinger.
Alle liker dem. Jeg skal lage en tallerken til deg.
Hvis du føler deg tung og trist
Du tror det aldri kan gå bra til sist
Når livet ditt er bare kaos
Og lykken er en umulig drøm
Når hele verden raser sammen rundt deg
Kjære, kom til meg.
Kom til meg. Kom, da.
Kom, vennen. Kom.
Da er jeg hos deg
Min kjærlighet vil beskytte deg
-Hva venter du på? -Jeg har ikke lyst til å spise.
Og jeg vil ikke kaste bort all denne gode maten.
Skal jeg synes synd på deg? Det gjør jeg ikke.
Føler jeg med deg? Ja. Men jeg syns ikke synd på deg.
Gud har en mening med alt, selv om det kan være vanskelig å forstå.
Likevel må vi prøve å lære av det.
Se her.
Dette var ungen min. Jeg ville gjøre alt for å ha henne her nå.
Men Herren hadde andre planer for henne.
Det spiller ingen rolle om jeg syns det er urettferdig.
Livet er ikke alltid rettferdig.
Det er en tøff læresetning. De fleste må ikke lære den så ung.
Men det må du. Hører du hva jeg sier?
Kom igjen, vennen, du må spise noe.
Liker du kake? Maisbrød er nesten som kake.
Prøv og smak.
-Hva heter han? -Hun. Du kan finne på et navn selv.
Har du funnet et navn til musa ennå?
Få høre, da!
Ikke sett meg på pinebenken.
Aisy.
Lazy?
Den musa er da full av energi. Hun løper i det hjulet hele tida.
Ikke "lazy", men Daisy.
Daisy. Ja vel.
Det er et fint navn til henne.
Lukk øynene.
Og på en eller annen måte klarte hun det.
Litt etter litt
fikk hun lirket og lokket meg
ut av tristheten.
Men selv om jeg var ute av mitt eget mørke,
lurte en annen mørk skygge i nærheten.
Veldig nære.
Lite visste jeg
at jeg snart skulle møte min første heks.
Eder og forbannelser.
Raymond!
Raymond.
-Kaller du disse ferske? -Vi har nettopp fått dem inn.
Når da? I fjor? De er jo helt gule med brune flekker.
Jeg kaster ikke bort godt baconfett på gamle kålblader.
-Kan du gi meg noen ferske? -Jeg skal se på bakrommet.
Gjør det.
Kan jeg få disse spikrene til å bygge hus til Daisy?
Disse er ikke galvaniserte. Det må du ha, så de ikke ruster.
-Men de er 35 cent dyrere. -Sikkerhet først.
En rusten spiker kan gi deg stivkrampe.
Da må du rense kroppen med leverolje, hvitløkjuice og Tabasco.
-Det har du vel ikke lyst til? -Nei.
Bra. Sikkerhet først, husk det.
Bestemor kunne kurere all slags sykdom.
Bestemoren hennes hadde lært henne om urter, miksturer og merkelige formularer
for å gjøre syke folk så gode som nye.
Her i Alabama, hvor hun vokste opp, var bestemor kjent som en helbreder.
Galvanisert.
Gutt.
Liker du godteri?
Den er tam.
Veldig snill.
Gi henne et kyss.
Unge mann. Vil du ha spikrene, må du komme nå.
-Ja, det var bedre. -Bestemor!
-Ikke nå. -Men bestemor...
-Ville du ikke ha spikrene? -Glem det. La oss bare gå.
Ja. La oss gå.
Hei.
Du...
Hva var det du ville si meg i butikken før i dag?
Du skalv jo som et aspeløv.
Ikke tenk på det. Jeg vil bare at du skal føle deg bedre.
Ja da. Men si meg hva det var. Du fikk jo nesten hysterisk anfall.
Jeg vet ikke hva jeg så. Det var en skummel dame.
Hun ropte på meg, og da hun snakket til meg,
ble munnen hennes...
Hadde hun på seg hansker? Lange, opp til albuen?
Hadde hun hatt?
Det så ut som hun hadde et håndkle på hodet.
Var stemmen hennes stygg og skrapende,
som en dør på rustne hengsler?
Jeg var redd for at dette skulle skje.
Damen du så i butikken, var ingen dame.
Det du så...
...var en heks.
En heks?
Ja.
En elendig, råtten, gemen, sleip heks.
Ja vel. Greit.
Prøver du og vennene dine i kirken å spøke med meg? Det er ikke morsomt.
Hør her. Man spøker ikke om hekser.
Jeg har kjent barn som ikke lenger eksisterer som barn her på jorden.
De ble forvandlet, omskapt og bortført av hekser.
Jeg skal fortelle deg om Alice Blue.
Hun og jeg var bestevenner. Vi bodde rett overfor hverandre.
Vi var som søstre. Uatskillelige. Vi gjorde alt, selv huspliktene, sammen.
Men Alice var en somlepave.
Slutt å somle, Alice. Det er snart kvelds.
Alice gjorde noe ikke barn skal gjøre. Hun tok imot godteri fra en fremmed.
Jeg ble så redd at jeg la på sprang, og løp som et olja lyn rett hjem.
Jeg skulle aldri ha gått fra henne. Aldri.
Men jeg var så redd.
Senere den kvelden,
da jeg så Alice i live,
var jeg glad som en mus i ostebingen.
Men neste morgen var gleden forbi.
Da begynte det. Forvandlingen var i gang.
Alice var blitt hønefisert.
Du godeste! Se på den store høna.
Så noen hvor Alice tok veien?
Hun er... der.
Slutt å tulle. Hvor er hun?
Jeg prøvde å forklare, men alle bare så på meg som om jeg var gal.
Til slutt holdt jeg bare munn.
Men jeg besøkte Alice i hønsegården hver dag.
Hei, Alice.
Hun la til og med egg. Store, grønne egg.
De største egg jeg noen gang har sett.
Folk sa de smakte vidunderlig.
Hva skjedde med heksen? Forsvant hun?
Å nei. Når du først har fått en heks innpå livet, blir du aldri...
Aldri...
Gud Fader i himmelen.
Hva er det jeg tenker på? Vi så en heks i dag. En heks i butikken.
Og her sitter jeg som om jeg var blind på begge øynene.
Kaster bort dyrebar tid som en annen somlepave!
Jeg hadde alltid lurt på hva bestemor gjemte i det skapet.
Det viste seg at det var medisinske urter og eliksirer
og gamle bøker om helbredelse.
Moren min sa alltid at bestemor var en gammeldags "klok kone".
Men jeg begynte å lure på om hun kanskje var en voodoo-prestinne.
Vi må gå.
-Gå? -Ja.
-Det er ikke trygt for oss her. -Hvor skal vi dra?
Jeg ringer fetter Eston,
og ber ham bestille et rom på Grand Orleans keiserlige øyhotell.
Han var sjefskokk der i over 30 år. Han har innflytelse. Han var en stjerne.
Hans kokkekunst gjorde hotellet berømt. Det flotteste stedet i hele Alabama.
Du kan fortelle barnebarna dine om det.
Hvordan vet du at vi er trygge der?
Det er bare rike, hvite folk på Grand Orleans keiserlige øyhotell.
Hekser er bare ute etter de fattige. Ingen vil bråke hvis barna deres forsvant.
Gå og pakk!
-Fins det hekser i alle byer, bestemor? -Ja, i hver by, hver stat og hvert land.
Og i hvert land er det en "heksesirkel".
Det er en klubb for hekser.
De samles og sladrer om hvem de har forhekset,
og utveksler hemmelige trylleformler.
Men det viktigste er at de får ordrer fra Hennes Høyhet Storheksa.
-Storheksa? -Det stemmer.
Hun er sjefen over dem alle.
Mektig og ond tvers igjennom, uten et grann barmhjertighet.
Historien forteller at hun ble klekket ut på Norges frosne sletteland.
Se på det, du.
Skal du bare stå der og glane?
-Kan jeg hjelpe deg? -Du kan tømme bilen, mens jeg sjekker inn.
-Skal bli. -Her er nøkkelen.
Det er sant...
Nei, behold pengene dine, frue.
-Og kos deg. -Det skal jeg.
Bestemor hadde rett. Hotellet var råflott.
Hun flyttet oss til Mexicogolfen for å slippe unna heksen.
Men hun ante ikke hva som ventet oss.
Pass godt på musa.
Nei, Deidre. Jeg vil ikke se det kvinnemennesket i mitt hus.
-Hun er hyggelig. -Utelukket.
I himmelens navn...
Hvordan er det du ser ut, Bruno? Man kan ikke vise deg fram noen steder.
Vær så god, frue.
VELKOMMEN, MEDLEMMER AV SELSKAPET TIL BEKJEMPELSE AV BARNEMISHANDLING
Kom, nå har vi nøkkelen vår. Vi skal bo på rom 766.
Høres ut som et bra rom.
Går det bra, bestemor? Det er første gang du har hostet siden vi dro hjemmefra.
Trenger du hjelp, frue? Du må være Estons kusine.
Han insisterte på at dere skulle bo på rom 766.
Det er magnolia-rommet. En av våre vakreste suiter.
Og du er vel heldig?
Det er ikke hver dag en ung mann som deg får bo på et så fint hotell som dette.
Kom, Gatsby. Nå går vi og finner rommet vårt.
Skal jeg vise dere det? Det er i fjerde etasje.
Hvis det er i fjerde etasje, hvorfor er det rom nr. 766?
Arkitekten var numerolog. Han mente at tall har mening.
Jeg kan litt om det. Sju og seks betyr en test i vente.
To seksere betyr overflod. Det betyr at vi har en stor test i vente.
Hei sann.
Grand Orleans keiselige øyhotell ønsker deg og ditt veldedige følge velkommen.
Jeg vil bare si at vi støtter dine mange filantropiske...
...prosjekter og...
Og...
Jeg beklager, men hotellet har strenge regler når det gjelder kjæledyr.
Du virker som en som vil elske lille elskede. Stemmer ikke det, herr...?
R. J. Stringer den tredje. Hotelldirektør.
Takk for at du gjør et unntak, herr hotelldirektør R. J.
-Men jeg sa ikke at... -Si meg en ting, herr...
-Stringy? -Stringer.
Hotellmann.
-Direktør. -Den tredje.
Jeg vet at du elsker kattepuser.
Men hva syns du om...
...mus?
-Mus? -Ja. Mus.
Hva hadde du gjort hvis det løp mus overalt på hotellet?
Jeg kan forsikre at det vil ikke være noen mus...
Men hvis det var? Hypotetisk sett?
Vel... Tja... Da hadde jeg ringt Skadedyrkontrollen.
Nettopp!
Hører dere det, jenter?
Han hadde ringt Skadedyrkontrollen.
Akkurat som et alminnelig menneske med hodet på rett sted.
Han hadde utryddet snørrungene.
Rottene. Vi hadde utryddet rottene.
Ondskap. Det er det de står for. Reinspikka ondskap. Sånn er hekser.
Det er sikkert en heks som er skyld i hosten min.
Antakelig den du så i butikken.
-Kan en heks få deg til å hoste? -Det kan du vedde skjorta di på.
Hvordan kan du se forskjell på en heks og en vanlig dame?
Hekser er ikke egentlig damer. De er demoner i menneskeskikkelse.
Når du ser godt etter, vil du se at munnvikene hennes
går nesten helt opp til ørene. Men de skjuler det med dekkrem.
En virkelig heks bruker alltid hansker.
Fordi en virkelig heks har ikke hender, men klør.
Klør?
Og de har ikke tær.
Føttene deres ser ut som om de ble hugget av med øks.
Og alle hekser er skallet, som et kokt egg. Så de bruker parykk.
Og det får de sår av. "Parykkutslett" kaller de det.
Det plager dem til vanvidd.
Hansker, parykker... er det alt?
Nesebor.
-Nesebor? -Ja.
Hekser har større nesebor enn vanlige mennesker.
Når de skal lukte seg fram til et barn, kan neseborene bli opptil 20 cm vide.
-Men barn lukter ille for hekser. -Selv om de er nybadet?
Det gjør det verre. Et nybadet barn lukter som hundebæsj for en heks.
-Hundebæsj? -Ja.
-Jo renere det er, dess verre lukter det. -Kanskje jeg bør slutte å bade.
Rolig nå.
Kan en heks komme og ta oss mens vi sover?
Nei. Slett ikke.
Hekser gjør ikke dumme ting som å klatre opp takrenner og bryte seg inn hos folk.
-De aner dessuten ikke hvor vi er. -Jeg er litt redd likevel.
Kom hit, lille venn. Sånn ja.
Nå må du sove.
Er det sant?
Neste morgen skinte solen og luften var skarp og klar.
Jeg var stille som en mus, så bestemor kunne sove lenge.
Og jeg tok ansvar for å bestille frokost på rommet.
Frokosten er servert. Eggerøre, stekt kylling, grøt, boller,
rabarbra-jordbær-syltetøy og en mugge søt iste med mint.
Det lukter veldig godt.
Gud Fader bevares, jeg har sovet lenge.
Takk for at du bestilte frokost, vennen.
Kelneren fikk en halv dollar i tips. Var det greit?
Det var veldig skikkelig gjort av deg.
-Går det bra? -Det bare kiler litt i halsen.
Gi meg isteen.
Jeg tror jeg skal ta det litt rolig i dag. Men du må ut og boltre deg.
Gå ned til vannet. Ha det gøy.
-Jeg tenkte å trene litt med Daisy. -Ja, ta henne med deg.
Bare ikke la henne komme for nær vannet, så ikke sjøormen tar henne.
-Sjøorm? -Jeg tuller. Sjøormer fins ikke.
Gå nå. Ha det gøy. Ikke tenk på meg. Jeg klarer meg.
Selv om jeg visste at bestemor tullet,
ville jeg ikke ta noen sjanser, så vi holdt oss inne.
Tilfeldigvis fant vi den store ballsalen
hvor Selskapet til bekjempelse av barnemishandling
skulle ha konferansen sin.
Hei!
Du der!
Hva driver du med? Bryter deg inn?
-Jeg ser etter et stille sted. -For hva da?
-Trening. -Trene hva?
Kult. Hva heter han?
-Det er en hun. Hun heter Daisy. -Kan jeg holde henne?
Hun er ikke så glad i fremmede.
Kan hun noen triks?
Vi skulle akkurat til å trene på det. Vil du se på?
Hva er klokka? En hyggelig dame ba meg møte henne her klokka 12:25.
Hun sa hun ville gi meg seks sveitsiske sjokolader.
-Hva heter du? Jeg heter... -Bruno Jenkins!
Jeg har lett etter deg overalt, unge mann. Faren din er rasende.
Hei, mor. Dette er min nye venn.
Hyggelig å møte deg. Se på de skitne hendene dine!
Og skjorta di er fullstendig i uorden! Bli med meg. Hva har du holdt på med?
Løpt rundt på en pølsefabrikk?
Rommet var helt tomt.
Et perfekt sted for meg og Daisy å trene.
Hvis folkene fra Selskapet til bekjempelse av barnemishandling dukket opp,
ville de sikkert være hyggelige mot en ung musedressør i arbeid.
Jøss, det skremte vettet av meg.
Her er det, altså.
Dette er Den store ballsalen, -
eller "Le Salon Grande", som vi kaller det.
Vel, faktisk kaller vi det "Freskosalen".
Og det er bare én dør inn og ut, ja?
Ja. Det er bare den døra der, inn og ut...
Noe brannsjefen ikke er så glad for. Så ikke start noen branner.
Dette rommet vil duge.
Fint. Da...
-Hvis det er noe mer dere damer... -Nei.
-Farvel. -Ja vel.
Saoirse, sikre rommet!
Ok, dere såkalte damer.
Vær klar for fjerning.
Våkne!
Ok, dere tilslørte succubiner,
nå kan dere ta av dere hanskene.
Nå kan dere ta av dere skoa.
Og...
...dere kan ta av dere parykkene!
De er hekser, alle sammen.
Blodet stivnet i årene på meg, så redd ble jeg.
Jeg var fanget i et rom med en gjeng skallede hekser!
Og den onde, skallete sjefsheksa som sto rett over meg,
hun som ga alle ordrene,
da jeg fikk et tydelig glimt av henne, visste jeg med én gang hvem hun var.
Det er Hennes Høyhet Storheksa.
Hekser.
Dere er en haug
ynkelige krypdyr!
I morges...
Jeg sitter og spiser frokost og ser ut av vinduet ned på stranden.
Og hva ser jeg?
Hva ser jeg?
Jeg ser dusinvis... hundrevis...
Jeg ser hundrevis av frastøtende små drittunger som leker i sanden.
Og jeg mister fullstendig apetitten!
Derfor...
Her er mine ordre:
Hvert eneste barn i hele verden...
...skal utryddes!
Krystet, knepet, knust og knekt!
Deres Høyhet, har du en plan?
Hvordan kan vi utslette alle barn?
Det var faktisk et godt spørsmål.
Oppsetsig, men et godt spørsmål.
Selvsagt har jeg en plan.
Hver av dere skal reise tilbake til deres latterlige, små byer
og åpne...
...en godteributikk.
Og i denne butikken skal dere selge
bare det fineste og beste godteriet.
Nå lurer dere sikkert på:
"Hvor får jeg penger til å kjøpe en godteributikk?"
Det har jeg også tenkt på.
På rommet mitt, rom nummer 666,
har jeg en reisekiste fylt med splitter nye $100-sedler!
Rom 666.
Husk romnummeret 666,
og butikkene deres vil selge bare det fineste og beste godteriet.
Og...
Vi skal bruke Trylleformel nr. 86:
Tidsinnstilt Musemaker!
Én dråpe Musemaker i et stykke godteri
vil forvandle et skittent, lite barn til en mus på én time!
To dråper vil forvandle den ekle, lille drittungen på 30 minutter.
Og tre dråper gjør det øyeblikkelig.
En mus på flekken!
Å, nei, nei, nei.
Hold kjeft.
For mindre enn en time siden
fant jeg en frastøtende, illeluktende liten gutt i lobbyen,
og jeg gav ham en skandaløst dyr sveitsisk sjokolade.
En sjokolade som var fylt med én dråpe...
-...av min nr. 86 Tidsinnstilt Musemaker. -Å, nei. Bruno.
Og jeg ba den grådige lille drittungen møte meg her kl. 12:25.
Så om mindre enn ti minutter
vil dere patetiske hekser se for et sant geni jeg er!
Geni! Geni! Geni!
Stille!
-Hvor er sjokoladen min? -Det er den grådige lille tosken.
På med parykkene!
Velkommen, du,
kjekke, unge mann.
Vi har ventet.
Kjære gutt.
Jeg har sjokoladen din til deg.
Du lovte meg seks sjokolader.
Jeg ser bare én i hånden din.
Ser dere, damer? Ikke bare er han feit og dum, men grådig også.
Det stemmer, lille mann.
Her er den deilige sjokoladen din.
Kom og hent den!
Gjør dere klare, jenter. Ti sekunder.
Gi meg sjokoladen min. Gi meg den!
Den er her, kjære venn.
Daisy, hva skal vi gjøre?
Gi meg den!
-Fem sekunder. -Gi meg sjokoladen min.
Tre...
-Gi meg den! -To...
Ett...
Bli en mus!
En stinkende drittunge,
en fæl, liten lus,
har blitt forvandlet...
Hun greide det. Hun er et geni.
...til en søt, liten mus!
Hva er problemet? Hvor er sjokoladen min?
Knus ham!
Drep ham!
Der er han!
De forvandlet Bruno til en mus, og nå prøver de å knuse ham.
Jeg henter ham.
Snakket du?
Det kryr av dem overalt!
Ta ham! Hvor er han?
Jøss! Hvorfor er du så stor?
-Du er liten. Jeg er normal. -Hvordan kan jeg være liten?
-Fordi du er en mus. -En heks forhekset deg.
Hvilken heks?
Jeg visste det! Hundeskitt!
-Hjelp! -Ta ham. Hold ham nede!
-Snu ham rundt. -Hjelp!
Åpne smella hans. Gjør det!
Ja vel. Hvis det er det du vil,
så gjør vi det på Shakespeare-vis.
Én dråpe...
To...
Vekk med ham.
Ja! Ja!
Ja!
Har du sett, for en søt, liten mus.
-Hvem har klubba? -Her!
Hvor er klubba?
-Jeg er ikke redd for noe. -Jeg har ham. Hvor er klubba?
Kom an. Gi meg den!
-Løp, Bruno! -Er du også en mus?
Nå har jeg deg!
-Fire bein, Bruno. -Fire bein!
Blindvei!
Løp, Bruno, løp!
Nei!
Au, ryggen min.
Hva har skjedd med oss? Hvorfor er vi muser?
-Mus. -Samme det.
Det er en heksekonferanse her, og de har en fæl trylledrikk.
-De blandet den i sjokoladen din. -Hva? Jøsses!
De pigger alltid opp sjokolade. Det er standard ond hekseprosedyre.
-Har du også vært kid? -En jente.
Syns du jeg ligner en geitekilling?
Nei, en mus.
Hva skal vi gjøre? Jeg vil ikke være en mus.
-Jeg liker å være en lubben, liten gutt. -"Barn".
Samme det.
Greit, vi må finne bestemoren min. Hun vet alt om hekser. Kom!
To krabbesalater. Hva er det du gjør?
Jøss, se på all den herlige maten.
Ok, dette er planen: Ser dere den ventilen?
Den fører sikkert til lobbyen. Kom!
Plukk det opp. Det er hvit trøffel. Vet du hvor mye hvit trøffel koster?
Tørk det av og putt det i sausen.
Hva er dette? Kaller du det luftig?
Vi trenger flere hender her.
Hva nå?
Vi må komme oss bort til heisen og deretter opp til fjerde etasje. Kom!
Dere, hjelp meg litt.
Jøsses.
-Skynd deg. -Denne veien.
Hør her, dere. Hvordan skal vi nå opp til knappen for fjerde etasje?
-Etasje? -Fjerde, takk.
Kom an!
Der er rommet mitt, 766. Denne veien.
Hun kommer aldri til å høre oss.
En ringeklokke. Kom!
Jøsses!
-Vi lager en menneskestige. -En musestige, kanskje?
Ja, en musestige.
Jeg har...
Jeg har den!
Hjelp meg! Gurimalla, ikke la meg falle!
Følg meg, gutter.
Mus! Mus! Mus!
Det kryr av dem!
Bestemor, det er meg, barnebarnet ditt.
Er det deg, gutten min?
Ja, bestemor, det er meg.
-Er det virkelig deg? -Ja!
-Hva skjedde? -Det var Storheksa.
Gode Gud, ikke Storheksa.
Jo. Hun musifiserte meg. Og hotellet er fullt av hekser.
De har en heksekonferanse eller noe.
Du har da gjennomgått nok allerede. Bestemor er så lei for det.
Kan du ikke reise deg opp og sette meg på salongbordet?
-Hvordan gjør jeg det? -Plukk meg opp.
Akkurat som jeg plukker opp Daisy.
Ja vel.
-Dette er ubegripelig. -Det kunne vært mye verre.
Kunne det det?
Forresten, bestemor, dette er min venn, Bruno Jenkins.
Han pleide å være en lubben, engelsk gutt.
Du kunne bare sagt: "Dette er min venn, Bruno."
Så leit, Bruno. De onde heksene tok deg også?
Ja, de tok meg godt og grundig. Det har vært en forferdelig dag.
Noen andre som er sultne?
Og Daisy pleide å være... en jente.
-Hvorfor har du ikke sagt noe før, kjære? -Det kan være farlig for en mus å snakke.
De fleste forstår ikke, og så blir de redde.
Jeg holdt på å si noe her om kvelden, da du fortalte om Alices forvandling.
Men jeg besinnet meg.
Så en ond heks har musifisert deg.
Ja, frue. For fire måneder siden. Samme dag som jeg rømte fra barnehjemmet.
Det som skjedde, var at en snill dame... Jeg trodde hun var snill...
Hun tilbød meg en sjokolade, og før jeg visste ordet av det,
var jeg forvandlet.
Raskere enn lynet kom en tigger, plukket meg opp
og solgte meg til en dyrebutikk, så han kunne få penger til mat.
Jeg er så lei for det, Daisy.
-Mary. Jeg heter egentlig Mary. -Det er et pent navn.
Alt dette snakket om mat gjør meg virkelig sulten. Kan jeg få en drue?
Så det var Storheksa, og hun er her på dette hotellet?
Vi må prøve å forvandle dere tilbake.
Storheksa har et rom fullt av trylledrikk og vil gjøre alle barn i verden til mus.
Vi må hjelpe dem.
Hvem er det?
-Vaktmesteren. -Fort, gjem dere!
Hopp inn i strikkevesken.
Ligg lavt.
Ja.
Beklager å forstyrre, men vi har fått melding om et mulig gnagerangrep.
På et så dyrt hotell? Det er sprøere enn en gris i slaktetida.
Ja, det er sikkert falsk alarm.
Værelsespiken som sa at hun så gnagerne, kan være litt høyspent.
Men jeg ville likevel legge ut disse fellene. En i hvert rom.
Bare for å være sikre.
Så, hva er de? Mus?
Nei, piken sa hun så en flokk store, stygge rotter.
-Minst et dusin av dem. -Du godeste! Så mange?
Men hun kan som sagt være litt høyspent av seg.
Fersk Wisconsin-cheddar. Gnagerne er helt ville etter den.
De kan ikke motstå den.
Hvis du hører at det smeller i fellene, så ring meg.
Det skal jeg.
Fint.
Vet du ingenting? Druer er skadelig for mus.
Ok, dere tre. Hold dere unna fellene, hører dere?
Hvis vi kan få tak i den trylledrikken, kan jeg kanskje omvende den
til en drikk som forvandler mus til barn.
Jeg har alltid anti-trolldoms-urter med meg.
Men hvem vet hvor den onde heksa bor?
Det gjør vi. Hun er på rom 666.
Vi hørte henne be alle heksene møte henne på rom 666 rett etter middag.
Og vi er på rom 766. Rom 666 er rett under oss.
Vår Herre bevares! Bor den fæle trollkvinnen rett under oss?
Ja. Dette er planen: Vi venter til Storheksa har gått ut.
Så firer vi meg ned med strikkegarnet til Storheksas balkong.
Jeg tar en flaske trylledrikk, bestemor haler meg opp, omvender drikken,
og ta-da! Vi er barn igjen.
-Tenkte du ut den planen nå? -Den slo ned i meg.
Sjofle, skitne drittunger. Dere får meg til å spy!
Hades.
Det begynner å bli så ille at jeg ikke engang kan nyte et glass malurt.
Ja, det er Storheksa.
Bestemor, det er trylledrikken.
-Hun legger den på is. -Ja, det er akkurat det vi trenger.
Kom, Hades.
Vi er sent ute til ettermiddagste.
Tid for te. Perfekt.
Alt vi trenger, er én flaske trylledrikk. Skynd deg tilbake så fort du kan.
Vi vet aldri når monsteret kommer tilbake.
-Jeg vet hvor redd du er. -Jeg er ikke redd.
Helt siden jeg ble forvandlet til en liten mus, er jeg ikke så lettskremt lenger.
Fint. Hold godt fast.
Tenk at min lille nussepus ikke får komme inn i spisesalen.
Dette kakkerlakkbefengte lusehotellet tillater ingenting.
Penger, penger, penger.
Hades...
Hvorfor trenger man penger til alt, i denne motbydelige menneskenes verden?
Ekle, skitne penger.
Han er klar!
Hva er nå dette?
Hvorfor er denne ullen her, mon tro?
Å, hei. Jeg mistet visst strikketøyet mitt utfor kanten.
Gudskjelov at jeg fortsatt har tak i denne enden.
Jeg bare trekker det opp.
Så skal jeg ikke bry deg mer. Bare slipp.
Jeg kjenner deg.
Meg? Det tror jeg ikke.
Jeg husker ansiktet ditt.
Du har sett meg i lobbyen, kanskje.
Å nei. Ikke i lobbyen.
Jeg husker deg fra...
Hva? Hvem er det?
Herr Stringer den tredje, hotelldirektøren.
Eder og forbannelser!
Vil du ha barna fjernet fra stranden?
-Ja takk! -Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Jeg skaffet dette til deg i dag.
Det er et kattebur.
Jeg tenkte du kunne sette kattevennen din i det
så kan du bære ham med deg over hele hotellet, også i spisesalen.
Tenkte kanskje du ville like det.
Tja...
La meg si deg noe. Herr katteburskaffer.
Jeg vil aldri
la min dyrebare pus bli...
Se, han liker seg visst der.
En annen ting...
Vi har glemt å velge suppe til damemiddagen din i kveld.
Vi har enten cajunkrydret krabbegryte,
eller tradisjonell ertesuppe.
Hvilken er den billigste?
Jeg tror nok du vil sette pris på at krabben er fersk...
Hvilken?
Tradisjonell ertesuppe er billigst.
Da tar vi ertesuppen.
Ja vel, frue.
Og
ingen fitløk i suppen.
-Ingen hva for noe? -Fitløk.
Ingen hvitløk?
Stammet jeg? Ingen fitløk.
Alle damene mine lider av selektiv mat-aversjons-forstyrrelse.
De er kresne.
Ja vel, frue. Som du ønsker. Jeg skal gi kokken beskjed.
Gjør det, du.
-Jeg finner selv ut. -Gjør det, du.
Vel, min elskede...
Siden du trives så godt i det buret,
kan du bli der!
Forræder!
Musmakerdrikk.
En dråpe isop...
Et grann malurt...
Og en dash helbredende vann, rett fra Lourdes.
Det kraftigste helbredende vann som fins.
Sånn.
La oss ta hverandre i hendene og bøye hodene.
Det var som...
Ikke stort mer å si om det.
Vi måtte prøve noe, unger.
Denne heksas krefter er mye kraftigere enn mine små botemidler.
Onde krefter.
Og sterke.
Mye sterkere enn meg.
Ikke gråt, bestemor. Det skal gå bra.
Jeg er lei for det, barn.
Det er ikke din feil, bestemor. Noen ganger skjer ting bare.
Ja, det er sant.
Det er ikke så verst å være mus.
Jeg kan være sammen med vennene mine, slipper å gå på skolen,
og jeg behøver ikke å lære å kjøre bil, så jeg unngår ulykker.
Kjære barn. Kom hit.
Vil du fortsatt passe på meg? Selv om jeg er mus?
Selvsagt vil jeg det. Det er det samme hvem du er eller hvordan du ser ut,
så lenge noen er glad i deg. Og det vil jeg alltid være.
Kan vennene mine bli her også?
Ja, selvfølgelig. Hvis de vil, men...
-...de har også familie som savner dem. -Jeg er ikke så sikker på det.
Det er klart de er glade i deg.
Mor synes jeg er klønete, og far klager over at jeg alltid er sulten.
Kanskje dette vil lære dem å være glad i deg som du er.
Du er heldig som har foreldre, Bruno. Noen av oss har ikke det.
Men vi kommer til å klare oss. Vi har bestemor. Hun vil alltid være der.
Og det er vi dypt takknemlig for.
Men ærlig talt, hvorfor står vi her og somler?
Hvordan skal vi hindre de fæle heksene i å gjøre flere barn til mus?
Hun har rett.
Vi må gjøre noe.
Jeg vet hva vi skal gjøre. Jeg sniker meg inn på kjøkkenet med Nr. 86 Musemaker.
Så heller jeg drikken i heksenes ertesuppe, så de blir til mus.
Er du sikker på dette, lille mann? Det høres ut som et veldig farlig oppdrag.
Stol på meg, bestemor, jeg kan klare det.
Vi møtes i baren. Bruno og Daisy vet hvilken ventil.
Vær forsiktig.
Ja da, bestemor.
Opp med farten!
Ertesuppen er klar.
Ingen hvitløk.
Suppe uten hvitløk, skal bli, sjef.
Hvor er rekene mine?
Disse er altfor små. Ser du ikke forskjell på store og små reker?
Tell klørne. En, to.
Begynn å øse opp suppen! Kom igjen, folkens.
Ja, sjef.
-Hva gjør du? -Jeg gjør rekene klare.
Jeg er skalldyrekspert. Jeg har sautert reker i 30 år, og jeg bruker bare smør.
Aldri olje. Jeg blåser i hva ernæringseksperter sier.
De prediker kulinarisk undergang. Smør, smør og atter smør!
Hvor er rekene mine?
Hvem kan fikse noen reker her?
La oss øse opp suppen!
Ja, sjef.
Gråter du? Ingen gråt på kjøkkenet mitt!
Sjef, suppen mangler litt hvitløk.
Absolutt ingen hvitløk. Stringers ordre.
-Oljebrann. -Vi har branntepper under vasken.
Var det rekene mine som eksploderte?
Glem det. Bruk de små rekene, da.
Dere idioter vet ikke hvordan...
Gi meg en skarp kniv så jeg kan ta livet av meg selv!
Kan noen ringe Skadedyrkontrollen?
Der er moren og faren min.
-Er det foreldrene dine? -Ingen tvil om det.
-Tiden er inne for å hilse på dem. -Er du gal? Her i baren?
Det er best å få det overstått.
Unnskyld, er det herr og fru Jenkins?
Kan vi hjelpe deg?
Jeg er redd jeg har noen... merkelige nyheter om sønnen deres, Bruno.
Hva er det med Bruno? Hvor er han?
Kanskje vi kan gå et litt mer privat sted.
Hvorfor må vi det?
Det vil være mye lettere for ham å forklare det oppe på rommet deres.
Nei. Jeg har det helt fint akkurat her.
Fortell meg hvor Bruno er, eller la oss være i fred.
Vel...
Her er han.
En mus!
Hva i alle dager...? Få den skitne gnageren ut herfra!
Dette er Bruno. Bruno, si noe til dem.
"Si noe"? Er du sinnssyk? Forsvinn, før jeg tilkaller direktøren!
Slutt å skrike. Her er sønnen din.
Hotelldirektør! Det kvinnemennesket har skremt min kone halvt til døde.
Hun går rundt med rotter i vesken.
Bruno, hvorfor sa du ikke noe?
Far hater det når jeg snakker med mat i munnen.
Bestemor. Her nede.
Der er du. Gudskjelov.
-Hvordan gikk det? -Suppen er klar.
Se! Ertesuppen.
Vær så god, uten hvitløk.
Unnskyld meg, frue, kan jeg få snakke med deg litt?
Her borte.
Du har ikke tilfeldigvis en mus på deg, vel?
En mus? Hvorfor i himmelens navn skulle jeg det?
Har dette noe å gjøre med alle rottefellene rundt om på hotellet?
Er dette din latterlige løsning?
Beskylde gjestene for å skjule det faktum at hotellet har en museinfestasjon?
-Nei... Hva? -Nå skal du høre her.
For prisen jeg betaler for å bo her, vil jeg ikke se en eneste liten mus.
Det forstår jeg, frue. Min feil. Jeg beklager.
Luther. Kan du følge denne damen til vårt fineste bord?
Så absolutt. Denne veien.
Beklager, frue, jeg... Det er bare...
Vårt fineste bord, frue.
Takk, Luther.
Det er klart at det fineste bordet deres er rett ved siden av kjøkkenet.
Jeg foretrekker alltid et bord nær utgangen så jeg kan komme meg ut fort.
Selvfølgelig.
Se, de elsker suppen.
Har du bestemt deg?
-Ja, jeg tror jeg vil ha jambalayaen. -Utmerket. Og noe til forrett?
Den ertesuppen de fine damene spiser, ser god ut.
Beklager. Den suppen er forbeholdt den gruppen av gjester.
Hvis jeg må si det... Hele det selskapet lider av en alvorlig hvitløkallergi.
Så de har bedt om suppe uten hvitløk. Den er tam og rett og slett uspiselig.
Ja vel.
Det høres motbydelig ut.
Kan jeg foreslå cajunkrydret krabbegryte?
En av våre spesialiteter.
Det høres...
Ja?
Jeg tar rekene, takk.
-Du mener krabbegryte? -Ja takk.
Utmerket.
Ligg lavt, vi får selskap.
Musefletter.
Unnskyld?
Musefletter.
Du hadde musefletter.
Kjenner jeg deg?
For mange år siden, i en fattig liten by.
Akkurat her i Alabama.
Du hadde musefletter.
Og du slapp unna meg.
Husker du?
Men jeg fikk tak i den fæle lille vennen din.
Husker du...
Fort, musestige.
Det var deg. Du var den elendige heksa som forvandlet Alice.
Den var slem...
Hva er det dere gjør?
Bestemor, se!
Flink gutt!
High five!
Du snakker om rottefisering.
Hjelp! Den kryper opp beinet mitt!
Gud Fader, nå er helvete løs.
Kom hit, ditt ekle kryp!
Få den vekk!
Kom, unger. Nå skygger vi.
Tilkall Skadedyrkontrollen!
Bra jobbet.
Se på all denne trylledrikken.
-Unger, vi må ta alle flaskene. -Men hva med ham?
Jeg ber direktøren slippe ham ut når vi har gått.
Å, jeg mistet noen.
Jeg skal hente dem, bestemor.
Den osten lukter veldig godt.
Se hva du fikk meg til å gjøre.
Du tror du er smart som bryter deg inn på rommet mitt med en stjålet nøkkel, hva?
Men alle vet at de har en ekstranøkkel i resepsjonen.
Vi lar deg aldri slippe unna med din ondskapsfulle plan.
Å, nei? Hvem skal stoppe meg?
En svakelig, dum
og syk dame som deg?
-Synes du det er morsomt? -Ikke det.
Det slo meg at snart vil du ikke være i stand til å gjøre noe som helst.
Og hvorfor ikke det, modige, lille, så-godt-som-død-dame?
Ertesuppen.
Ertesuppen...
Nei... Nei... Nei...
Din dumme tosk.
Jeg spiste ikke ertesuppen.
Du husker kanskje
at jeg ble avbrutt?
Ok, dette er planen:
Vel, vel, vel.
La meg se.
Jeg tror
jeg vil gripe inn i brystkassen din
og rive ut det visne,
innskrumpede hjertet ditt,
og klemme det til det sprekker.
Bla, bla, bla. All den skitne heksespraten din skremmer ikke meg.
Det burde den, når det siste du vil se
er mitt kneggende ansikt.
Jeg tror,
av hele mitt hjerte...
...at kjærlighet alltid vil vinne over hat og ondskap til slutt.
Sier du det?
Du har forvandlet Alice og barnebarnet mitt,
men du skal aldri forvandle et eneste barn til. Så hjelpe meg, Gud.
Nå!
Din dumme rotte. Se hva du har gjort!
Løp!
Se hva du har gjort!
Dumme gnagere. Kom tilbake!
Skitne skadedyr.
-Nam. -Parasitter.
Jeg skal ta dere, avskyelige avskum!
Nå har jeg deg!
Hva?
Jeg vil ikke høre mer på drittpraten din.
Hva er dette?
Din tosk. Slipp meg ut!
Slipp meg ut! Slipp meg ut!
Jeg skal rive tungene ut på dere.
Dumme mus.
Heks i en flaske...
Slipp meg ut av denne dumme gullfiskbollen!
Her er nøkkelen til den store reisekista.
Det er min nøkkel.
-Den er min, din dumme drittunge. -Kom, dere.
Trekk inn tunga di, din kloakkstinkende gateunge!
Hva er det du gjør? Den er min.
Idioter! Kjeltringer!
-Det var mye flesk. -Masse gryn.
Slutt, nå blir jeg sulten.
Labbene unna! De er mine!
Hold de skitne potene unna mine skitne penger!
Jeg skal stikke ut øynene på dere. Hva glor dere på?
Hva er det?
Et kartotek over alle hekser i verden.
Med den listen, de pengene og all trylledrikken,
kan vi gjøre alle hekser til rotter.
Glimrende!
Jeg skal skjære halene av dere med en rusten saks.
Jeg skal klippe ørene av dere med en negleklipper.
Jeg skal stikke ut øynene på dere.
Dette skal dere få igjen!
Greit, unger, hopp inn. Vi har en jobb å gjøre.
Det hadde jeg nesten glemt.
Nei, nei, nei, ikke gjør det.
Hva er det du gjør?
Hades.
Flink pus.
Du er en flink, liten pusekatt.
-Ha det gøy nå. -Snill pus.
Din dumme, lusete, loppete... elskede...
Legg tilbake bøkene!
Hold deg tilbake, din dumme, elskede...
Nei! Hades.
Hades, min elskede. Husk hvem som mater deg.
Nei, ikke tenk på mat!
Hørte du det, bestemor?
Nei, jeg hørte ikke en lyd.
Å, tusen takk.
Og en til deg.
Neste morgen badet vi i seiersrus.
Bestemor var så glad at hun delte gleden sin med hele hotellpersonalet.
Tusen takk for alt.
En til deg.
Og en til deg.
Takk, frue.
Bruno prøvde å forklare situasjonen til moren sin.
Hei, mor.
Jeg er en mus nå.
En mus!
Men herr og fru Jenkins var ikke musefolk.
Så vi bestemte at Bruno skulle flytte hjem til meg, bestemor og Daisy.
Fortere, fortere!
Her kommer vi!
Kult!
Hvordan ser håret mitt ut nå?
-La oss ta en tur til, dere! -Denne gangen vil jeg sitte foran.
Jeg elsker å være mus, bestemor.
Det tror jeg sikkert.
Men jeg føler meg fortsatt som en gutt.
Det er du også. Livet forandrer oss alle. Se på meg.
Jeg er litt opp i årene, men jeg føler meg fortsatt som en jente.
-Og jeg føler meg fortsatt som en gutt. -Nettopp. Du har skjønt det.
Glem aldri hvem du er innerst inne.
Når jeg ser på deg, ser jeg ikke værhår og en rosa nese.
Jeg ser bare øynene dine.
Klare og vakre.
Bestemor...
Hvor lenge lever en mus?
En vanlig mus lever bare omkring tre år. Men du er et musemenneske,
og de lever minst tre ganger så lenge. Kanskje enda lenger.
Det er gode nyheter. Jeg vil ikke bli passet av noen andre.
Når jeg blir en gammel mus, er du en veldig gammel bestemor,
og så kan vi dø sammen til slutt.
Med litt hell, gutten min.
Men ingen vet hvor lang tid de har på jorden.
Bare Gud vet det.
Sånn er naturens gang.
Daisy, Bruno og jeg stortrivdes hos bestemor.
Vi var en stor, lykkelig familie.
GOD MUSEJUL
GLEDELIG MUSEJUL
MUS ELLER SLEM?
VI LURTE HEKSENME!
HEKSEJEGERE
Hvor var vi? Å, jo. Det var sant.
Så, her er vi, klare til å fortsette kampen.
Fortsette kampen!
Opp gjennom årene har vi musifisert hver fordømte heks i hele USA.
Nå er vi samlet her for å føre kampen videre til hele verden.
-Dere har navnelistene? -Ja, sir.
-Adressene? -Ja, sir.
Og Trylleformel 86, Musemaker-drikken?
Ja, sir. Trylleformel 86, Musemaker-drikken.
La oss dra ut og gi heksene en smak av sin egen medisin.
Er du klar for dette oppdraget, gamlen?
Jeg har aldri vært mer klar, bestemor.
ROALD DAHLS HEKSENE
Tekst: Trine Borg