Okej, var var vi nånstans?
Just det, nu minns jag.
"Angående häxor."
Grejen är...
...att de finns!
Häxor är lika verkliga som en sten i skon.
Det är det första ni måste begripa.
Det andra ni måste begripa...
...är att de finns här!
De lever bland oss...
...vid människornas sida.
I alla städer och byar.
Kanske är det så att ni har en häxa som granne...
...i detta nu.
De finns överallt!
Det kan vara en sjuksköterska...
...eller er lärare.
Och ni kan hoppa upp och sätta er på
att den snälla tanten på bussen som bjuder på en salt kola
är en häxa.
Och det viktigaste av allt, det allra viktigaste är...
...att häxor hatar barn.
En häxa ägnar all sin tid åt att tänka ut sätt att förgöra barn.
Det är det enda de tänker på. "Hur ska jag mosa den här hemska ungen?"
Häxor njuter lika mycket av att mosa barn
som ni njuter av att äta glass
täckt av kolasås, vispgrädde, hackade nötter
och ett körsbär på.
Min berättelse tar sin början under 1968 års sista månad.
Jag var en liten pojke då, otroligt nog.
En pojke som hade en mor och en far.
Vi bodde i Chicago, och där snöar det mycket runt jul.
Det luriga med snö är att det blir så halt.
Jag hade säkerhetsbälte.
Pappa?
Mamma!
Men inte mamma och pappa.
Mamma! Pappa!
Jag hjälper dig ut.
På mitt livs åttonde jul miste jag mina föräldrar.
Kära barn...
Mormor!
Mormor är här.
Ingen fara.
Få se på dig.
Jag ska hjälpa dig. Jag har packat dina saker, nu ska vi hem.
Hem? Till mig?
Nej, vännen. Hem till mig.
-Behöver ni hjälp med väskorna? -Nej då, Reginald.
Du har gjort tillräckligt. Vilken gudagåva att träffa dig på busstationen.
Ingen orsak.
-Ses vi i kyrkan på söndag? -Det vet du.
Trevligt att råkas, unge man. Välkommen till Demopolis.
Tack, Reggie.
Stopp där. Inga skor på min fina matta.
Mormor var mammas mamma.
En benhård kvinna med stort hjärta.
Hon drog sig inte för att smiska en om man förtjänade det
eller krama en om man behövde det.
Jag tror...
...att du får det bra här.
I din mammas gamla rum.
Du får göra dig hemmastadd i morgon.
Jag gör lite varm choklad. Vill du ha det?
Jag gör lite i alla fall, om du ångrar dig.
Vad är det med dig, pojk?
Sitt inte här alldeles ensam, det är vackert väder.
Vill du ha nåt att äta?
Jag har friterat kycklingvingar.
Alla gillar mina kycklingvingar. Jag lägger upp till dig.
När du känner att det tagit stopp
Och du inte längre har nåt hopp
När livet känns som ren misär
Och lyckan blott som en chimär
Och hela världen rasar kring dig
Älskling...
Sträck ut din hand.
Kom, vännen.
-Vad väntar du på? -Jag är inte sugen.
Och jag vill inte slösa bort en massa godsaker på dig.
Ska jag tycka synd om dig? Det gör jag inte.
Sörjer jag? Ja, men jag tycker inte synd om dig.
Ibland har vi svårt att förstå vad Herren vill lära oss.
Men vi ska ändå dra lärdom av det.
Titta.
Det här var min dotter.
Jag skulle så gärna vilja ha henne här.
Men Gud hade andra planer för henne.
Det kvittar om det känns rättvist eller inte.
Livet är inte alltid rättvist.
Det är svårt att förstå, särskilt när man är så ung.
Men det måste du förstå. Okej?
Nu måste du äta nåt, vännen.
Gillar du sockerkaka?
Majsbröd är nästan samma sak.
Smaka.
Vad heter han?
Det är en hon. Vad hon heter får du bestämma.
-Har du kommit på nåt namn än? -Ja.
Berätta, då. Håll mig inte på sträckbänken.
-Daisy. -Lazy?
Hon har ju massor av energi, där hon springer i hjulet.
Inte "Lazy". Daisy.
Daisy...
Det var fint.
Det passar henne.
Blunda nu, vännen.
På nåt vis lyckades hon, sakta men säkert.
Hon ryckte och drog i mig tills sorgsenheten släppte.
Men även om mitt eget mörker skingrades, så lurade ett annat mörker i närheten.
Alldeles i närheten.
Jag visste inte om det själv
men jag skulle snart få möta min första häxa.
Förbannat...
Raymond...
Raymond.
-Skulle de här vara färska? -Vi fick dem precis.
När då, i fjol? Se så gula de är, med bruna fläckar i kanterna.
Jag slösar inte baconfett på de där trötta bladen.
-Kan du ordna nåt färskare? -Jag ska se vad vi har där ute.
Det låter bra.
Får jag köpa spik till ett hus åt Daisy, mormor?
De är inte varmförzinkade. Ta varmförzinkad spik som inte rostar.
De är 35 cent dyrare.
-Tänk på säkerheten. -Ja.
Gör du dig illa på en rostig spik kan du få stelkramp.
Då åker du på en kur med leverolja, vitlök och tabasco.
-Det vill du väl knappast? -Nej.
Bra. Sätt säkerheten främst.
Mormor kunde lindra alla möjliga krämpor.
Hennes mormor hade lärt henne att man med örter, brygder och besvärjelser
kunde göra sjuka så gott som nya.
Här i Alabama var mormor känd för sina läkekunskaper.
Varmförzinkad...
Pojk.
Pojk...
Tycker du om karameller?
Hon är tam.
Mycket rar.
Ge henne en puss.
Unge man.
Vill du ha spikarna måste du...
Fint, Raymond.
-Jag måste berätta en sak! -Inte nu, pojk.
Men mormor...
-Ville du inte ha spikar? -Strunt samma. Vi måste gå.
Ja...
Vi går.
Hallå där.
Du...
Vad var det du ville berätta i affären i förmiddags?
Du darrade som ett asplöv.
Ingen fara, mormor. Jag vill bara att du ska må bättre.
Jag mår bra. Men vad ville du säga? Du gick nästan upp i limningen.
Jag vet inte vad jag såg, det var en läskig tant.
Hon pratade med mig, men när hon sa nåt var munnen...
Hade hon handskar? Långa, upp till armbågarna?
Hade hon hatt?
Det såg ut som en handduk eller nåt.
Knarrade hennes röst som en gammal dassdörr?
Jag befarade det.
Tanten i butiken var ingen tant.
Det du såg...
...var en häxa.
En häxa?
Just det. En lumpen, nedrig, elak och lömsk häxa.
Okej, okej... Är det nåt skämt som du och dina kyrkvänner hittat på?
Det är inte roligt, i så fall.
Hör på, pojk. Häxor är inget man skojar om.
Jag känner till barn som inte fick vara barn längre.
De förändrades, förvandlades och norpades av häxor.
Jag kan berätta om Alice Blue.
Alice Blue och jag var bästa vänner.
Hon bodde i huset mittemot.
Vi var som systrar. Oskiljaktiga.
Vi gjorde allt tillsammans, även våra sysslor.
Men Alice var en såskopp.
Var inte en sån såskopp, Alice. Det är snart middag.
Alice gjorde nåt som barn inte ska göra. Hon tog emot godis av en främling.
Jag blev så rädd att jag for iväg som en oljad blixt, raka vägen hem.
Jag borde inte ha lämnat Alice ensam. Det vet jag.
Men jag var så rädd.
Senare på kvällen, när jag såg att Alice levde
blev jag glad som en mus i en hink full med ost.
Men redan morgonen därpå försvann all min glädje.
Det var då det hände. Hon började förvandlas.
Alice blev hönifierad. Hönsifierad.
Jösses!
Vilken enorm höna.
Såg du vart Alice tog vägen?
Hon är...där.
Vad pratar du om, tös? Vart tog hon vägen?
Jag försökte förklara det jag sett, men de såg på mig som om jag var tokig.
Till slut sa jag inget mer om det.
Men jag såg till att hälsa på Alice i hönshuset varje dag.
Hej, Alice.
Alice värpte ägg, till och med. Stora gröna.
De största, gröna ägg jag nånsin sett.
Folk tyckte att de var utsökta.
-Häxan, då? -Vadå?
-Försvann hon? -Nähä, du.
När en häxa väl visat sig kommer hon aldrig...
Aldrig...
Åh, Herre Gud i himlen.
Hur tänker jag? Jag sa ju att vi såg en häxa.
En häxa i affären.
Och här sitter jag, som vore jag blind på ena ögat och inget såg på det andra
och slösar bort dyrbar tid.
Jag hade alltid undrat vad mormor hade i den låsta skrubben.
Den var full av medicinalörter, elixir och gamla böcker om uråldrig läkekonst.
Mamma brukade beskriva mormor som en helbrägdagörare
men nu kände jag att hon snarare var en voodoo-prästinna.
-Vi måste ge oss av. -Ge oss av?
-Det är inte säkert här. -Vart ska vi?
Jag ringer min kusin Eston.
Han får boka in oss på Grand Orleans Imperial Island Hotel.
Han var köksmästare där i 30 år, så det ordnar han. En riktig höjdare.
Hans mat satte stället på kartan. Det är Alabamas flottaste hotell.
Du lär berätta om det för dina barnbarn.
Hur vet du att vi är trygga där?
Jo, för på Grand Orleans Imperial bor bara rika vita människor.
Häxor ger sig bara på fattiga, bortglömda...
Barn de tror att ingen ska sakna. Packa nu!
Finns det häxor i alla städer?
I alla städer, alla delstater, alla länder.
Det finns hemliga häxsällskap som kallas för cirklar.
Som Rotary-klubbar, fast för häxor.
De skvallrar om vem de har förhäxat, byter brygdrecept med varandra och så.
Men framför allt så får de uppdrag av Överhäxan.
-Överhäxan? -Just precis.
Hon är högsta hönset.
Mäktig, raktigenom ond och utan ett uns förbarmande i kroppen.
Det sägs att hon kläcktes på Norges frusna tundra.
Har du sett?
-Ska du bara stå där och glo? -Kan jag hjälpa er?
Lasta ur medan jag checkar in på hotellet här.
-Ja, ma'am. -Här har du nyckeln.
Just det...
Nej. Behåll slantarna, ma'am.
-Njut av vistelsen. -Det ska jag nog allt.
Mormor hade rätt. Hotellet var verkligen flott.
Vi hade åkt till Mexikanska golfen för att slippa häxan.
Men hon anade inte vad vi klev rakt in i.
Akta musen.
-Nu är du stört omöjlig. -Jag vill inte ha henne i mitt hus!
-Hon är trevlig. -Absolut inte.
För guds skull, Bruno. Hela ansiktet...
Det går inte att ha med dig nånstans.
VI VÄLKOMNAR VÄRLDSSAMFUNDET MOT BARNAGA
Nu har vi fått vår nyckel. Vi ska till rum 766.
Det låter som ett bra rum.
Mår du bra? Du har inte hostat sen vi åkte hemifrån.
Kan jag hjälpa frun? Ni måste vara Estons kusin.
Han ville prompt ge er rum 766.
Magnoliasviten är en av våra finaste mindre sviter.
Och vilken turgosse du är, då.
Det är inte varje dag en ung gentleman som du
får bo på ett sånt här fint ställe, inte sant?
Kom, Gatsby. Nu letar vi upp vårt rum.
Ska jag visa er? Det är på fjärde våningen.
Varför heter det 766 om det ligger på fjärde våningen?
Hotellets grundare var numerolog. Jag vet ett och annat om siffror.
Sju och sex innebär en prövning. Två sexor står för överflöd.
Det kan vara en stor prövning på gång.
Hejsan.
Grand Orleans Imperial välkomnar er och er förtjusande grupp välgörarinnor.
Jag vill bara tillägga att vi värdesätter era otaliga filantropiska...
...insatser och...
Och...
Jag beklagar, frun, men hotellet tillåter inga husdjur.
Ni ser ut som en man som vet att uppskatta en ögonsten, herr...
Stringer. R.J. Stringer III, hotelldirektör.
Tack för att ni gör ett undantag, herr R.J. Hotelldirektör.
Stringer. Men jag har inte sagt...
Säg mig, herr...
-Stringy? -Stringer.
Hotellören.
-Direktör. -Den tredje.
Jag vet att ni älskar kissemissar.
Men hur känner ni inför...
...möss?
-Möss? -Ja, möss.
Vad skulle ni göra om möss sprang omkring överallt i hotellet?
Jag kan försäkra frun om att inga möss...
Men om det vore så, rent hypotetiskt?
Hypotetiskt. Ja, då skulle jag väl ringa skadedjursbekämparen.
Exakt!
Hörde ni, flickor?
Han skulle ringa skadedjursbekämparen!
Som alla andra människor med huvudet på skaft
skulle han utrota odågorna!
Ohyran.
Vi skulle utrota ohyran.
Ondska. Det är rätt ord för att beskriva dem.
Onda rakt igenom. Det är vad häxor är.
En häxa ligger nog bakom min hosta. Säkert den du träffade i butiken.
-Kan häxor ge en hosta? -Det kan du hoppa upp och sätta dig på.
Mormor, hur skiljer man häxor från vanliga tanter?
Häxor är egentligen inga riktiga kvinnor.
De är demoner i människoform.
Om man tittar noga på en häxa kan man se hennes förlängda mungipor.
De går nästan ända upp till öronen, och sminkas över med underlagskräm.
Och en riktig häxa bär alltid handskar.
För en riktig häxa har inga händer, utan klor.
Klor?
Och de har inga tår.
De har fula fötter, som om tårna huggits av med yxa.
Och alla häxor är skalliga. Skalliga som kokta ägg.
Så de har peruk.
De får hemska utslag av dem. "Perukeksem", säger häxorna.
Det gör dem galna.
Handskar och peruker, alltså. Är det allt?
-Näshål. -Näshål?
Ja, näsborrar. Näshål.
Häxor har större näshål än andra.
När de ska sniffa reda på ett barn kan näshålen bli 20 cm i diameter.
-Häxor tycker att barn stinker. -Även om de precis har badat?
Särskilt då. Ett nybadat barn luktar som hundbajs för en häxa.
-Hundbajs? -Just precis.
-Ju renare barn, desto mer stinker det. -Då kanske jag ska sluta bada.
Försök inte.
Kan en häxa komma och ta oss medan vi sover här?
Nej. Verkligen inte.
Häxor gör inga såna dumheter
som att klättra på stuprör och ta sig in hos folk.
Dessutom vet de inte var vi är.
Okej, men jag är lite rädd i alla fall.
Kom hit, lille vän.
Såja.
Sov nu.
Jaså, minsann?
Nästa dag sken solen, och luften var frisk och klar.
Jag var tyst som en mus så att mormor fick sova
och jag såg till att beställa frukost till henne.
Här får du frukost, mormor.
Äggröra, schnitzel, majsgröt, pekanbullar
rabarber-och jordgubbsmarmelad och en kanna iste med mynta.
Det luktar gott.
Kära nån, vad länge jag sov.
Tack för att du beställde frukost.
-Jag gav honom en halvdollar i dricks. -Det var schangtilt av dig.
-Mår du bra, mormor? -Det är bara lite rethosta. Ge mig teet.
Mormor måste ta det lugnt i dag, men jag vill att du går ut och leker.
Gå ner till vattnet och ha roligt.
Jag tänkte träna lite med Daisy.
Ja, ta med henne. Håll henne borta från vattnet, bara.
-Så att ingen gammal havsorm tar henne. -Havsorm?
Jag skojar bara, det finns inga havsormar. Iväg med dig, ha så roligt.
Och oroa dig inte för mig, jag mår bra.
Det där med havsormarna var ju på skoj...
...men jag tog inga risker, så vi stannade inne.
Och kan ni tänka er, vi kom till den stora balsalen
där Världssamfundet mot barnaga skulle ha sin konferens.
Hallå!
Du där!
Vad håller du på med? Gör du inbrott?
-Jag vill vara i fred nånstans. -Varför det?
-För att träna. -Träna på vad?
Häftigt. Vad heter han?
Det är en hon. Hon heter Daisy.
Får jag hålla henne?
Hon är inte så förtjust i främlingar.
Kan hon göra några trick?
Vi skulle precis öva lite. Vill du titta på?
Vad är klockan?
En snäll tant ville träffa mig här klockan 12.25.
Jag skulle få sex kakor schweizisk choklad.
-Vad heter du? Jag heter... -Bruno Jenkins!
Jag har letat efter dig överallt. Pappa är rasande.
Hej, mamma. Det här är min nya vän.
Trevligt att råkas.
Men vad smutsig du är om händerna!
Och skjortan! Det ser förfärligt ut! Kom med här.
Vad har du gjort? Ränt runt i en korvfabrik?
Salen var helt tom.
En perfekt plats för mig och Daisy att öva på.
Och jag tänkte att om Samfundet mot barnaga dök upp
så borde de inte ha nåt emot en ung mustränare som inte stör någon.
Jösses, vad rädd jag blev.
Då var vi här.
Här har vi den magnifika balsalen.
Le salon grand, som vi kallar den.
Eller egentligen Muralsalen...
Det ska bara finnas en dörr in och ut.
Ja, det där är den enda dörren, in och ut.
Det är inget som brandchefen uppskattar, så anlägg inga bränder nu.
Det här får duga.
-Om det är nånting... -Nej. Adjö.
Okej.
Lås dörrarna, Saoirse.
Då så, mina så kallade damer...
Förbered er på avlägsnande.
Vakna!
Då så, era hopsnörpta hondjävlar... Ta av er handskarna.
Ta av er skorna.
Och...
...ta av er perukerna!
De är häxor allihop.
Blodet frös till is och jag var riktigt rädd.
Där satt jag, instängd i ett rum med ett gäng skalliga häxor.
Och elakingen, den skalliga ledaren, stod precis ovanför mig.
Det var hon som styrde och ställde.
Så fort jag såg henne förstod jag vem hon var.
Hon är Överhäxan.
Häxor...
Ni är en hög...
...värdelösa maskar!
I morse...
Jag åt frukost och tittade ut genom fönstret, mot stranden...
Vad såg jag då?
Vad såg jag för nåt?
Jag såg dussintals...
Jag såg hundratals...
Jag såg hundratals äckliga ungar som lekte i sanden!
Jag tappade aptiten helt!
Så...
Här kommer mina befallningar.
Jag vill att vartenda barn i världen...
...suddas ut!
Mosas, kläms och strimlas!
Har ni någon plan, ers excellens?
Hur ska vi kunna utplåna vartenda barn?
Det var faktiskt en bra fråga.
Uppstudsig, men bra.
Jag har givetvis en plan.
Jag vill att ni allihop åker hem till era patetiska städer, och öppnar...
...en godisbutik.
Och i denna butik ska ni sälja
enbart det finaste och godaste godiset.
Nu undrar ni säkert...
...hur ni ska ha råd med en godisbutik.
Ja, jag har tänkt på det med.
I mitt rum, rum nummer 666
har jag en kista full av nytryckta hundradollarssedlar!
Rum 666.
Kom ihåg rumsnummer 666
och att ni i era butiker ska sälja enbart det finaste och godaste godiset.
Och...
...vi använder brygd 86, Musmakaren med fördröjd verkan!
En droppe musmakare i godisbitarna
förvandlar varenda liten skitunge till en mus på en timme!
Två droppar förvandlar den lilla äckelungen på 30 minuter.
Med tre droppar sker det på momangen.
Mus på momangen!
Nej, nej, nej.
Tyst!
Då så...
För mindre än en timme sen
hittade jag en avskyvärd, stinkande pojke i lobbyn.
Jag gav honom en förfärligt dyr schweizisk chokladkaka.
En chokladkaka spetsad med en droppe...
Åh nej. Bruno!
Jag sa åt den giriga skitungen att möta mig här klockan 12.25.
Så, om mindre än tio minuter
ska ni patetiska häxor få se vilket geni jag är!
Geni! Geni! Geni!
Tyst!
Var är min choklad?
Här kommer den girige fåntratten. På med perukerna!
Välkommen, du...fina, stiliga man.
Vi har väntat på dig.
Fina pojken!
Jag har din choklad här.
Du lovade mig sex chokladkakor.
Du håller bara i en.
Ser ni, damer...
Han är inte bara tjock och dum, utan dessutom girig.
Så ja, lille man.
Här har du din utsökta choklad.
Kom och ta den. Kom och ta den.
Var beredda, flickor.
Tio sekunder.
Ge mig min choklad. Ge hit den.
Den är här, min sötnos.
Vad ska vi göra, Daisy?
Ge hit den. Ge hit!
Fem sekunder.
Ge mig min choklad. Ge hit den!
Tre...
-Ge mig den. -Två...
Ett...
Avfärd!
Den stinkande skitungen...
...den hemska lusen, har förvandlats...
Hon lyckades. Hon är ett geni!
...till en söt liten mus!
Vad är det med er?
Var är min choklad?
Mosa honom!
Döda honom!
Han är ju där!
De förvandlade Bruno till mus och nu försöker de mosa honom!
Jag hämtar honom.
Pratade du precis?
En svärm! De är överallt!
Ta honom! Var är han nånstans? Var är han?
Jösses! Du är gigantisk! Varför är du så stor?
-Det är du som är liten. Jag är normal. -Skulle jag vara liten?
Du är en mus.
-Häxan förtrollade dig. -Häxan? Vilken häxa?
Jag visste det!
Hundbajs!
-Hjälp! -Ta tag!
-Hjälp! -Håll fast honom!
-Vänd på honom. -Hjälp!
Öppna truten. Öppna den!
Okej...
Är det så du vill ha det, då tar vi det på Shakespearevis.
En droppe...
Två...
Och iväg.
Ja! Ja!
Ja!
En sån söt liten mus.
Vem har klubban?
-Här! -Hämta klubban!
Var är klubban?
Inget skrämmer mig.
Jag har honom! Var är klubban?
Rappa på, ge mig den! Ge mig den!
-Spring, Bruno! -Är du också mus?
Nu har jag dig.
Fyra ben, Bruno!
Fyra ben!
Attans! Återvändsgränd!
Spring, Bruno! Spring!
Nej!
Aj, min rygg.
Vad hände? Varför är vi musar?
-"Möss." -Strunt samma.
Det är häxmöte här på hotellet och de har en förhäxningsdryck.
-De hällde den på chokladen. -På min choklad? Rackarns!
De spetsar alltid choklad.
Det är gängse förhäxningsmetod.
Vänta... Är du också unge?
En tjej. Ser jag ut som en killing, tycker du?
Nej, en mus.
Vad ska vi ta oss till?
Jag vill inte vara nån mus!
Jag vill vara en bastant liten unge.
-"Barn." -Strunt samma!
Vi måste hitta min mormor, hon vet allt om häxor.
Hon har en lösning. Kom!
Två krabbsallader. Vad gör du?
Wow, så mycket gott!
Okej, vi gör så här. Ser ni ventilen där?
Genom den kan vi ta oss till lobbyn.
Det där är vit tryffel.
Vet du vad vit tryffel kostar?
Borsta av och ner i såsen med det!
Ska det här föreställa luftigt?
Hjälp till här!
Och nu då?
Nu ska vi bort till hissen och upp till fjärde våningen. Kom!
Hjälp till.
Rackarns.
-Skynda på. -Hitåt!
Hörni, jag kom på en grej.
Hur ska vi nå upp till hissknappen?
-Vilken våning? -Fyran, tack.
Kom!
Där är mitt rum. 766. Kom!
Hon kommer inte att höra oss.
Ringklockan... Kom!
Rackarns!
-Vi bildar en mänsklig stege. -En musstege, väl?
Ja, en musstege.
Jag kan... Jag kan...
Jag kan!
Hjälp!
Kära hjärtanes, släpp inte!
Kom här, pojkar.
Möss!
Möss! Möss!
De är överallt!
Det är jag, mormor! Ditt barnbarn!
Mitt barnbarn...
-Är det du, pojk? -Ja, mormor.
-Är det verkligen du? -Det är jag.
-Vad har hänt? -Det var Överhäxan.
-Åh nej, inte Överhäxan. -Jo, hon musifierade mig.
Hela hotellet är fullt av häxor. De har nån häxkonferens eller nåt.
Du som har fått utstå så mycket redan. Mormor är verkligen ledsen.
Sätt upp mig på soffbordet, snälla mormor.
-Hur ska det gå till? -Lyft upp mig.
-Lyfta dig? -Ja, som jag lyfter Daisy.
-Det är ofattbart. -Det hade kunnat vara värre.
Jaså?
Just det. Det här är min vän Bruno Jenkins.
Han är också mus nu. Förut var han en knubbig engelsk pojke.
Det hade räckt med: "Det här är min vän Bruno."
Vad tråkigt, Bruno. Fick de elaka häxorna tag i dig med?
Ja, minst sagt. Vilken förfärlig dag.
Nån mer som är hungrig?
Och Daisy var en flicka förut.
-Varför har du inte sagt nåt? -Det kan vara farligt för möss att prata.
De flesta förstår inte, de blir rädda.
Jag höll på att säga nåt när du berättade om att Alice Blue hade blivit en höna.
Men jag höll mig.
-Nån elak häxa musifierade dig, alltså? -Ja, för fyra månader sen.
Samma dag som jag rymde från barnhemmet.
En snäll tant... Eller, jag trodde att hon var snäll.
Hon gav mig en chokladkaka och sen bara...poff!
Jag förvandlades.
Snabbare än blixten fångade en tiggare mig och sålde mig till djuraffären
för att kunna köpa mat.
Mums!
Jag beklagar verkligen, Daisy.
Mary. Jag heter Mary.
Mary. Vilket fint namn.
Ursäkta. Allt snack om mat har gjort mig jättehungrig.
Får jag ta en vindruva?
Det var alltså Överhäxan, och hon finns här på hotellet.
Vi måste få tillbaka er, ställa allt till rätta.
Överhäxan har massor av förvandlingsdryck. Hon ska göra all världens barn till möss.
Vi måste hjälpa dem.
-Vem är det? -Städaren.
Fort, göm er!
Här, ner i min stickningskorg. Ducka ordentligt.
Ja?
Ursäkta att jag stör, men vi fick rapport om gnagarangrepp.
Gnagarangrepp? På ett så här flott hotell? Det låter ju inte klokt.
Ja, det är säkert ingenting.
Städerskan som sa sig ha sett dem kan vara lite överspänd.
Men för säkerhets skull tänkte jag ställa ut några fällor.
Vi lägger ut dem överallt. För säkerhets skull.
Vad var det för nåt? Möss?
Nej, städerskan hävdar att hon såg en hel flock stora råttor.
Minst ett dussin.
Kära nån, ett dussin?
Men som sagt, hon kan vara lite överspänd.
Härlig cheddar från Wisconsin.
Det blir gnagarna som tokiga av. De kan inte motstå den.
Hör ni nån av fällorna slå igen, så säg till.
Det ska bli.
Bra.
Vindruvor är inte bra för möss.
Hörni, nu måste ni hålla er borta från fällorna.
Får vi bara tag på den där drycken kanske jag kan göra om den
så den förvandlar möss till barn. Jag har alltid avförtrollningsörter med mig.
-Men vem vet var den elaka häxan bor. -Det vet vi. I rum 666.
Hon sa åt alla häxor att komma till rum 666 efter middagen.
Vi bor i 766, så rum 666 ligger rakt här under.
Kära hjärtanes! Bor trollpackan precis här under?
Ja, vi gör så här... Vi väntar tills Överhäxan gått ut.
Då hissar ni ner mig till balkongen med hjälp av mormors garnnystan.
Jag tar en flaska, mormor hissar upp mig, omvandlar trollformeln
och ta-da! Så är vi barn igen.
Unge man, kom du på det där nu?
Det bara dök upp.
Avskyvärda skitungar. Jag blir ju spyfärdig.
Hades...
Det är så illa att jag inte ens kan njuta av ett glas malörtsbrännvin.
Visst är det Överhäxan.
Där är drycken, mormor. Hon har den på is.
Precis vad vi behöver.
Kom, Hades.
Vi är sena till teet.
Tedags. Perfekt.
Nu måste vi bara få hit en flaska, så ta en och skynda dig tillbaka.
Man vet aldrig när det där monstret kommer.
-Jag vet att du är rädd. -Det är jag inte.
Jag vet inte varför, men sen jag förvandlades till mus
blir jag inte rädd för småsaker.
Okej. Håll i dig nu.
Varför släpper de inte in min älskling i matsalen?
Det här sjaskiga kackerlackshotellet diskriminerar ju alla.
Pengar. Pengar, pengar, pengar.
Hades...
Varför krävs det pengar till allt i den här vidriga människovärlden?
Äckliga, vidriga sedlar.
Han är klar!
Jaså, minsann...
Varför hänger en ylletråd här?
Hejsan. Jag råkade tappa ner min stickning.
Men ingen fara, tur att jag fick tag i änden här.
Jag tar och drar upp den nu.
Så slipper du mig.
Släpp.
Jag känner igen dig.
Mig?
Det tror jag inte.
Jag har sett dig förut. Jag minns ditt ansikte.
Du kanske har sett mig i lobbyn.
Nej, nej, nej.
Inte i lobbyn.
Jag minns dig från...
Vad? Vem är det?
Mr Stringer III, hotelldirektören.
Förbannat!
-Ska jag tömma stranden på barn? -Jag vill ha bort dem.
Jag ska se vad jag kan göra.
Jag har ordnat den här till er, frun.
Jag tänkte att den kan passa er. Det är en kattbur.
Jag tänkte att ni kan ha ert lilla kattdjur där
och bära runt honom i hela hotellet, även i matsalen.
Det gillar ni väl?
Nå...
Jag ska säga er en sak, herr kattbursfixare.
Jag skulle aldrig, aldrig
sätta min kära kisse i...
Ser man på, han trivs i den.
Jag höll nästan på att glömma... Vad gäller er dammiddag i kväll
så har vi inte valt soppa. Det finns två alternativ.
Kreolsk krabbsoppa och plantagens ärtsoppa.
Vilken är billigast?
Det färska krabbköttet skulle säkert falla damen i smaken...
Vilken?
Plantagens ärtsoppa är billigast.
Då tar vi ärtsoppan.
Ja, frun.
Och...
Ingen vitlök i soppan.
Ingen vad då?
Vitlök.
Ingen vitlök?
Talade jag otydligt?
Ingen vitlök.
Mina väninnor...
...lider alla av en selektiv matundvikningsstörning.
De är petiga med maten.
Ja, frun. Som ni önskar.
-Jag ska informera kocken. -Gör det, du.
-Jag hittar ut själv. -Gör det, du.
Jaha, min kära...
Eftersom du verkar trivas så bra i buren
så kan du stanna därinne!
Förrädare!
Musmakarbrygd.
En skvätt isop...
En gnutta bönrot...
Och så ett stänk helande vatten från Lourdes.
Det kraftfullaste helande vatten som finns.
Så... Nu tar vi varandras händer och böjer våra huvuden.
Jaha...
Det finns inte mycket att säga.
Vi var ju tvungna att försöka.
Häxans krafter är betydligt mäktigare än mina huskurer.
Ondskefulla krafter.
Och starka.
Mycket starkare än jag.
Gråt inte, mormor. Det kommer att ordna sig.
-Jag är ledsen, barn. -Det är inte ditt fel, mormor.
Ibland händer saker bara.
Ja, det gör de.
Jag har faktiskt inget emot att vara mus.
Jag får vara med mina nya vänner, jag slipper skolan
och så slipper jag ta körkort och kan inte krocka.
Vännen... Kom här.
Tar du hand om mig, mormor? Även om jag förblir en mus.
Så klart, vännen.
Hur du ser ut kvittar så länge nån älskar dig, och det ska jag alltid göra.
Mina vänner, då? Får de också stanna här?
Ja, så klart.
Om de vill det så, men tänk på att de är saknade av andra.
-Det är jag inte så säker på. -Sluta, de älskar dig ju.
Mamma tycker att jag är klumpig
och pappa klagar på att jag jämt är hungrig.
Det här kanske kan få dem att älska dig för den du är.
Var glad att du har föräldrar, Bruno. Det är det inte alla som har.
Allt kommer att bli bra, vi har ju mormor.
-Hon är vår familj för alltid. -Där har vi haft tur.
Men varför står vi här och såsar?
Hur ska vi hindra de hemska häxorna från att förvandla barnen till möss?
Hon har rätt, vi måste göra nåt.
Jag vet vad vi kan göra.
Jag smyger in i köket med brygd 86, Musmakaren,
och häller den i häxornas soppa, så blir de möss!
Är du säker på det? Det låter som ett farligt uppdrag.
Lita på mig, mormor. Jag fixar det.
Vi ses i lobbyn. Bruno och Daisy hittar.
-Var försiktig, vännen. -Det ska jag, mormor.
Rappa på nu!
Ärtsoppan är klar.
Ingen vitlök.
Soppa utan vitlök är på väg, köksmästaren.
Var är mina jätteräkor?
Det här är ju en liten räka. Kan du inte skilja på dem?
Räkna klorna. En, två.
Nu ska soppan serveras. Kom igen, allihop.
Ja, kökschefen.
-Vad håller du på med? -Jätteräkorna.
Det där är inga jätteräkor. Jag har smörfräst jätteräkor i 30 år.
Aldrig i olja. Jag struntar i hälsoråden.
De förstör kokkonsten!
Det ska vara smör, inget annat!
Var är mina jätteräkor?
Vad ska man behöva göra för att få räkor här?
Servera soppan!
Ja, köksmästaren.
Gråter du? Ingen gråt i mitt kök!
Det behövs vitlök i soppan.
Ingen vitlök, det är Stringers order.
-Fettbrand. -Det finns brandfiltar under hoarna.
Brann mina jätteräkor upp nu? Släng i några småräkor i stället.
Kan ni ingenting?
Ge hit en vass kniv så jag kan ta livet av mig.
Ring skadedjursbekämparen.
Titta, där är mamma och pappa.
-Är det där dina föräldrar? -Så sant som det är sagt.
Det är dags för dig att hälsa på dem, Bruno.
Är du galen? Här?
Det är ingen idé att skjuta upp det.
Ursäkta, är ni mr och mrs Jenkins?
Vad gäller det?
Jag har tyvärr besynnerliga nyheter om er son Bruno.
Vad är det med Bruno? Var är han?
Vi kanske kan gå undan lite.
Varför ska vi gå undan?
Det här är inte så lätt för honom.
-Det skulle kännas lättare på ert rum. -Det känns alldeles utmärkt här.
Antingen säger ni var Bruno är, eller så lämnar ni oss ifred.
Jo...
...här är han.
En mus! En mus!
Vad i hela friden? Bort med den där hemska gnagaren!
Nej, det här är Bruno. -Säg nåt, Bruno.
"Säg nåt"? Är ni helt från vettet? Snart hämtar jag hotelldirektören.
-Sluta hojta, det här är er son Bruno. -Hämta direktören!
Den där kvinnan skrämde slag på min fru. Hon har råttor i väskan.
Varför sa du inget, Bruno?
Pappa avskyr när jag pratar med mat i munnen.
Mormor!
Här nere!
Där är du ju, vilken tur.
Hur gick det?
Soppan är laddad!
Titta! Ärtsoppan!
Varsågod, utan vitlök.
Ursäkta, frun. Får jag tala med er?
Kom här.
Hit bort, bara.
Inte bär väl ni omkring på en mus, eller hur?
Varför i hela friden skulle jag bära runt på en mus?
-Har det här med råttfällorna att göra? -Råttfällorna?
Ett patetiskt försök till en rökridå?
Anklagar ni gästerna, för att dölja att ni har drabbats av musangrepp?
-Nej... Va? -En sak ska ni veta.
För det här priset vill jag inte se en enda mus. Inte ens en liten söt en.
Jag förstår, frun. Det var fel av mig, ursäkta.
Luther.
-Ge vårt bästa bord till damen här. -Givetvis. Följ med här.
Jag ber om ursäkt, frun.
Vårt bästa bord, frun.
Tack, Luther. Men jag tror att ert bästa bord är det närmast köket.
Jag sitter helst nära utgången för att snabbt komma ut.
Givetvis.
Kolla.
De gillar soppan.
Har ni bestämt er?
-Ja, jag tar jambalaya. -Utmärkt. Vill ni ha någon förrätt?
Ärtsoppan som damerna äter ser god ut.
Den är tyvärr reserverad för det sällskapet.
Hela sällskapet lider av allvarlig vitlöksallergi.
Därför har de beställt soppa utan vitlök. Den är praktiskt taget oätlig.
Jag förstår.
Det låter äckligt.
Får jag föreslå den kreolska krabbsoppan? En av våra paradrätter.
Det låter...
Ja?
Räksoppan blir bra.
Syftar ni på krabbsoppan?
-Ja, precis. Krabbsoppan. -Då så.
Ducka nu, vi får sällskap.
Råttsvansar.
Ursäkta?
Råttsvansar.
Du hade råttsvansar.
Känner jag er?
För många år sedan, i en liten byhåla.
En liten byhåla här i Alabama.
Du hade råttsvansar.
Och du kom undan.
Minns du det?
Men jag fick...
...din hemska lilla vän.
Minns du...
Fort! Musstege!
Det var du, den hemska häxan som förvandlade Alice.
Hemsk hosta...
Vad håller ni på med?
Titta, mormor!
Bra jobbat!
High five, kompis!
Där snackar vi råttifikation.
Herregud!
Jag har en på benet!
Jösses, nu bryter helvetet löst.
Nu du, ditt hemska kryp!
Få bort den! Få bort den!
Kom nu, barn. Dags att pysa.
Ring skadedjursbekämparen!
Bra jobbat.
Vad mycket trolldryck!
Vi måste ta varenda flaska.
Men mormor, han då?
Direktören får släppa ut honom när vi är klara.
Jag tappade en.
Jag hämtar den, mormor.
Osten luktar väldigt gott.
Det där var ditt fel.
Du tror att du är så smart som tar dig in i mitt rum med en stulen nyckel.
Men alla vet att det finns en extranyckel i receptionen.
Vi låter dig inte komma undan med din hemska plan.
Jaså, inte? Vem ska stoppa mig?
En svag, korkad och sjuk kvinna som du?
Skulle det vara roligt?
Inte det.
Jag kom att tänka på att du snart inte kommer att kunna göra nåt alls.
Hur kommer det sig, modiga lilla snart döda kvinna?
Ärtsoppan.
Ärtsoppan...
Nej... Nej... Nej...
Din dumma idiot.
Jag åt inte av ärtsoppan.
Du kanske minns att jag blev avbruten.
Okej, så här gör vi...
Då så...
Då ska vi se.
Jag tror att jag ska borra mig in i din bröstkorg
och slita ut ditt trötta, skrumpna hjärta
och klämma det tills det spricker.
Bla, bla, bla... Ditt fula häxprat skrämmer mig inte det minsta.
Det borde det, med tanke på att det sista du får se blir mitt hånflin.
Jag tror, med varenda liten del av mig...
...att kärlek till slut alltid vinner över hat och ondska.
Tror du det?
Du har förvandlat Alice och mitt barnbarn
men jag ska se till att du inte förvandlar fler barn. Så det så.
Nu!
Dumma råttor! Titta vad ni har gjort!
Spring!
Titta vad ni har gjort!
Era hjärndöda gnagare!
Kom tillbaka!
Äckliga ohyra!
-Mums! -Parasiter!
Jag ska ta er, vidriga skadedjur!
Nu har jag dig!
Va?
Jag har fått nog av ditt pladder.
Vad är det här?
Ditt fån! Släpp ut mig!
Släpp ut mig! Släpp ut mig!
Jag ska slita ut era tungor!
Korkade möss!
Häxan i flaskan...
Släpp ut mig ur den här dumma fiskskålen!
Här är nyckeln till kofferten, mormor.
Det är min nyckel! Det är min nyckel, dumma unge!
-Korkade parasiter! -Kom!
In med tungan, äckliga kloakråtta!
Vad gör ni?
Vad håller ni på med? De där är mina!
Tjockskallar! Uslingar!
-Det var mycket bacon. -Mycket deg.
Nu blir jag väldans hungrig.
Rör dem inte! De är mina!
Bort med era smutsiga tassar från mina smutsiga stålar!
Jag ska sticka ut ögonen på er! Vad tittar ni på?
Vad är det, mormor?
Namn och adresser till alla häxor i världen.
Wow!
Med listan, pengarna och trolldrycken kan vi förvandla alla häxor till råttor!
Toppen!
Jag ska kapa era svansar med en rostig sax!
Jag ska klippa era öron med en nagelknipsare!
Jag ska sticka ut era små ögon!
Ni ska få för det här!
Då så, ungar, hoppa i.
Nu har vi att göra.
Dig höll jag på att glömma.
Nej, nej, du får inte.
Vad håller du på med?
Hades...
Duktig kisse.
Du är en duktig kissemisse.
Duktig kisse.
-Ha så roligt nu. -Fin kisse.
Din dumma, skabbiga lopphög... Käraste...
Lägg tillbaka böckerna.
Stanna där, din dumma, käraste...
Nej! Hades...
Hades, käraste du, tänk på vem som ger dig mat.
Nej, tänk inte på mat.
Hör du, mormor?
Vad pratar du om? Jag hörde ingenting.
Tack så hjärtligt.
Och en till dig.
Nästa morgon jublade vi över segern.
Mormor var så glad att det smittade av sig på hotellpersonalen.
Tack så hjärtligt för allt.
En till dig.
Och en till dig.
Tack, ma'am.
Bruno försökte förklara för sin mamma.
Hej, mamma.
Jag är mus nu.
-En mus! -Men tydligen...
...så var mr och mrs Jenkins inga musälskare.
Så vi bestämde att det var bäst
att Bruno flyttade hem till mig, mormor och Daisy.
Fortare, fortare!
Full fart!
Häftigt!
Hur ser jag ut i håret?
Vi kör igen, hörni!
Då ska jag sitta i fram!
-Jag älskar att vara mus, mormor! -Det kan jag tänka mig.
Vill du veta nåt märkligt? Jag känner mig ändå som en pojke.
Det är du, vännen.
Livet påverkar oss alla.
Se på mig, jag börjar bli gammal, men jag känner mig som en liten tös.
-Och jag känner mig som en pojke. -Precis, du förstår ju.
Glöm inte vem du egentligen är.
När jag tittar på dig ser jag inte morrhår och en rosa nos.
Jag ser bara dina ögon.
Klara och vackra.
Mormor, hur länge lever möss?
En vanlig mus blir bara runt tre år
men du är ingen vanlig mus, du är en musperson
och de blir säkert tre gånger så gamla.
-Kanske ännu mer. -Toppen!
Jag vill inte att nån annan ska ta hand om mig.
Jag ska bli en gammal mus och du en gammal mormor.
Sen dör vi samtidigt.
Det hoppas vi på, vännen.
Men ingen vet hur lång tid man har kvar på jorden.
Det vet bara Gud.
Det är naturens ordning.
Daisy, Bruno och jag trivdes hos mormor. Vi var som en enda stor familj.
GOD MUSJUL!
HA EN MUSIG JUL
VÄLKOMMEN TILL FANTASTISKA LAS VEGAS
BUS ELLER MUS?
VI BLÅSTE HÄXORNA!
HÄXJÄGARE
Var var vi? Jo, just det.
Här står vi nu, redo att fortsätta kampen.
Fortsätt kämpa!
Under årens lopp har vi musifierat varenda förbaskad häxa i USA.
Nu står vi redo att ta oss an hela världen.
-Ni har väl namnen? -Jajamän!
-Adresserna? -Jajamän!
Och brygd 86, Musmakaren?
Jajamän! Brygd 86, Musmakaren!
Nu ger vi oss av
och låter häxorna smaka på sin egen medicin.
Är du redo för nästa uppdrag, gamle man?
Jag har aldrig varit mer redo, mormor.
ROALD DAHLS HÄXORNA
Undertexter: Martina Nordkvist