Evo me!
Makoto, baci tu loptu konačno!
Reci, jesi li čuo nešto baš sada?
Čuo nešto? Šta?
Hej, Makoto!
Evo je!
Evo!
Ah, prokletstvo. Imam je!
Jučer...
Moj puding...
Nisam ga pojela.
Što je bilo s pudingom?
Tvoja sestra ga je vjerovatno opet pojela.
A ja sam ga čuvala posebno za kasnije!
Nije ga smjela pojesti, glupa sestra!
Uh... evo ti.
Opet sam to uradio...
Velika sestro?
Velika sestro!
Makoto! Makoto!
Gore! Gledaj gore!
Gore?
Jao!
Ustani već jednom.
DEVOJKA KOJA JE SKAKALA KROZ VREME
Zašto si isključila moj alarm?!
Sama si ga isključila. Odoh ja!
Današnji dan, 13. srpanj, poznat je kao Lijep dan.
Šta to znači?
Od danas, postanite fini.
Konačno si ustala, Makoto?
Dobro jutro.
Jutro. - Odoh ja.
Makoto, čekaj, čekaj, čekaj! - Što?
Odnesi ovo tetki Vještici kad se vraćaš. Reci joj da je od bake.
Neću nositi tu stvar po školi!
I...
I pitaj je kada će se konačno udati.
Dobro.
Čuvaj se.
Oh, Makoto, dobro jutro! - Dobro jutro.
Da... oprostite zbog ovoga, svakog jutra.
Chiaki!
Oh, Makoto.
Trebalo bi sebi dati više vremena do škole.
Ti ćeš mi govoriti!
Kladim se da si se opet uspavala. - Umukni!
Šta je sa bejzbolom? - Nije tvoja stvar.
Zašto? Reci mi!
Jedva na vrijeme, opet?
Vjerovatno bi se osjećala bolje, da si zakasnila.
Uranio si, Kousuke. Zaboravio si biti kreten od jutros?
Umukni. Vi momci kasnite.
Ja sam "jedva na vrijeme". Vidi.
Imamo sreće danas. - Ja imam sreće danas.
Šta to treba da znači?
"Kad nemate sreće, ništa ne ide dobro". Mislila sam da se to ne odnosi na mene.
Zato što imam više sreće, nego što je nemam.
U redu, pogodite zašto je nastavnik zakasnio.
Test?
Da, Hayakawa, točno!
Ipak, imam više sreće, nego što nemam.
Imam sreću i intuiciju.
Zahvaljujući tome, moje ocjene nisu tako loše.
Nisam baš pametna, ali se ne može reći ni da sam glupa.
Još 5 minuta!
Ne možete reći da sam glupa...
Još 5 minuta.
To je bio izuzetak.
Nisam baš dobra sa rukama, ali nisam ni trapava, da bi mi se smijali.
Također ne pravim toliko grešaka, koje treba izbrisati iz mog sjećanja.
Šta to radiš, glupačo? Aparat za gašenje!
Takase-kun, aparat za gašenje! - D... da.
To je isto bio izuzetak. - Jesi li dobro?
Malo sam izgorjela šiške.
Obično sam oprezna, pa nisam nikada imala ozbiljnu povredu.
Isto je i sa složenim odnosima između ljudi...
H... Hej!
Što je to?
Šta je dovraga to?
O, ti...!
Ne mislim da je krvna grupa važna za sreću.
Ali nam govori o izuzetno lošoj sreći. Zar to nije riskantno?
Ona je ta koja odlučuje da li je riskantno ili ne.
Makoto. - Što?
Jesi li se opredjelila za nauku ili humanizam?
Još ne. A ti? - Ne.
To je dobro.
Ne možeš se još odlučiti, ha?
Ko zna što će biti u budućnosti?
Tome nema kraja...
Hej, Makoto!
Koliko će još trajati? - Zašto onda ne pomogneš?
Da, točno.
Požuri!
Šta će Chiaki-kun upisati?
Vjerovatno nauku. Ne zna čitati kanji.
Nevjerovatan je u matematici. - I samo u matematici.
I zašto pričamo o njemu?
Hej, ispitivači su još uvijek ovdje. Ko je dežuran danas?
Ko je? - Ti, naravno.
Kako boli...
"Vrijeme ne čeka nikoga. "
Mislila sam da je neko ovdje...
Zaključano, čudno...
Što je to...
Ti si takav kreten. Boli me stomak!
Imaš čudan smisao za humor. - Da, imam.
Ali to je urnebesno! - Nije.
Hoćeš otići na skener u našu bolnicu? - Dobro sam.
Budi oprezna. Može se nešto opet dogoditi.
Neće, neće se dogoditi.
Ali stvari ne padaju tek tako same, zar ne?
Nisu pale same. Neko je bio tamo!
Neko? - Ko?
Ti...?
Zašto bih ja to uradio?
Ti...?
Sad sam ja kriv?
Onda tko?
Čovječe, vruće je.
Uskoro će ljetni odmor. Držite se.
Tako je. Ljetni odmor. Nas troje možemo otići negdje!
Kao gdje? - Hajdemo na noćnu utakmicu.
Išli smo prošlog mjeseca. Samo ti je bejzbol u glavi.
Gdje onda? - Na plažu.
Pretoplo je. - Onda na vatromet, sa šljemovima.
Ja ga nemam.
Kousuke, gde ti hoćeš otići?
U knjižnicu. Učiti.
Ako nastaviš učiti po ovoj vrućini, poludjet ćeš.
Vi ste previše slabi.
Ne pokušavamo stići u medicinsku školu ili tako nešto.
Pa, što ćete onda raditi?
Vlasnik hotela. Ili možda naftni magnat.
Budi ozbiljna sa tim!
Kaži...
Što ćeš ti raditi, Chiaki? - Ja?
Ja ću...
Vas dvoje bi trebalo da radite ozbiljnije stvari.
Ideš kući?
Moram uraditi nešto za mamu.
Ne budi takva. Ostavljaš me samog sa ovim momkom?
Ćao. Vidimo se. - Hej! Hej!
Hajde.
Patuljci samo niču! Svašta.
Hej! Jesi li sljepa ili tako nešto?!
Žao mi je!
Ako danas...
Ako danas bude normalan dan, ne bi trebalo biti problema.
Ali...
Zaboravila sam da je danas izuzetno nesretan dan.
To je ludo... ali umrijet ću.
To je to.
Da sam ovo znala, ustala bih ranije.
Ne bih se uspavala. Ne bih zakasnila.
Napisala bih bolje moj test.
Izbjegla bih prepucavanje sa ona dva glupa momka.
A danas je trebalo da bude Lijep dan...
Hej! Jesi li sljepa ili tako nešto?!
Ispričaj se. Ispričaj se odmah!
Žao mi je!
Znaš li zašto imaš oči na prednjem dijelu glave?
Da gledaš gde ideš. Razumiješ?!
Da. Jako mi je žao.
Iskreno, dijete...
Mama, vidi!
Oh, već je tako kasno.
Kako...?
Kako?!
Da.
Yoshiyama-san.
Ne budi tako nestrpljiva, biće ona ovdje uskoro.
Makoto!
Tetka!
Tetka Vještice!
Živa sam? Živa sam, točno?
Ne izgledam čudno, točno?!
Tvoje šiške izgledaju čudno.
To je bio skok kroz vrijeme.
Skok kroz vrijeme?!
Bila si na putu da te udari vlak?
Sletjela si sa svog bicikla?
Ali prije nego što si pala, vratila si se u ranije vrijeme.
Da! - To je skok kroz vrijeme.
Vrijeme ide unazad, znaš. - Unazad?
Ne možeš mijenjati tijek vremena.
Što znači da si ti bila ona, koja se vratila kroz vrijeme.
Putovala si kroz vrijeme i vratila si se u prošlost.
Stvarno?
To nije tako rjetko. Mnogo djevojaka to rade u tvojim godinama.
Ne, ne, nema šanse. Nikad.
Dogodilo se i meni, također. - Stvarno?
Na primjer, u nedjelju sam spavala do kasno.
I pomislila sam, "Nemam osjećaj da sam danas nešto napravila," znaš?
I prije nego sam shvatila, bila je opet noć. Vratilo me na početak!
Gde je nestala moja dragocjena nedjelja?
Nisi ozbiljna. Ja sam ozbiljna s ovim.
Zar ti nije drago što si živa?
Probaj izgledati malo sretnije?
Hej.
Pomozi mi ovdje. - Da.
Pokaži mi kako to radiš. - Kad bih mogla!
Ako naučiš taj trik, možeš to uraditi ponovo.
Ne mogu, kažem ti!
Ali ti si stvarno skočila, zar ne?
Ovako? - Da, drži ga ovdje.
Što? Zemljotres?
Velika sestro, nemoj! Ne!
Žao mi je, žao mi je... ja sam kriva.
Zašto ovo radiš? Zato što sam pojela tvoj puding?
Za... zašto što? - Velika sestro, nemoj umrjeti.
Neću. - Gdje ideš?
Idem u prodavaonicu!
Ako hoćeš puding, idem ti ga ja kupiti.
Nema potrebe, ne brini.
Jesi li poludjela? - Nisam.
Stvarno nisi? - Da, stvarno.
Prokletstvo! - Strava!
Nemoguće je putovati kroz vrijeme.
Ne možeš samo skočiti. Nema šanse.
Nikad ne bih mogla tako nešto.
Evo me...
...idem!
Jao! Jao!
Gde sam ja?
Oh, natrag kući.
Puding...
Moj puding je ovdje. Što znači...
Utorak, 12. srpnja.
Danas, japansko standardno vrijeme...
Zar nije bilo nekog pudinga? - Mogu li ga uzeti?
Zar to nije za tvoju sestru?
Ona će vjerovatno nešto pojesti sa Kousukeom i Chiakiem.
Mogu? Super!
Ne, ne možeš, moj je!
Makoto?
Kući si?
Jao...
Puding! Gde je?
Nestao...
Vidio si? - Da, vidio sam.
Eh, što je to?
Ta djevojka je izvela strašan skok. - Stvarno je.
I nestala je za trenutak. - Kako to radi?
Opet nam priča bajke.
Ne lažem, vidio sam.
Da li sam... skočila?
Odlično! To... to...
To nije san.
Mogu skočiti. Mogu!
Odoh ja!
Čuvaj se! - Čuvaj se.
Koliko je sati?! - Zašto?
Pa, danas je 13. srpanj, znate li da je to Lijep dan?
Dobro jutro!
Jutro!
Dobro jutro!
Jutro. - Jutro.
Jedva na vrijeme?
Vjerovatno bi se osjećao bolje da si zakasnio?
Ti si uranio, Kousuke. Zar si zaboravio da si kreten...
Prestanite brbljati. Trudite se ustati ranije.
Što? Zašto si ti uranila danas?
Završila sam!
Takase-kun.
Hajdemo zamjeniti grupe. - Naravno, ali zašto?
Ne paničite. Isključi plin!
Takase-kun, aparat! - D... da.
Takase, kretenu, zapamtiću ti ovo!
Izvini...
Reci, u vezi Chiakia...
Nemam vremena sada za to.
Što?
Ti... ti si dobro?
Makoto, jesi li odlučila između nauke i humanizma?
Možda probam otići preko mora.
Kako to? - Kao student iz razmjene ili tako nešto.
Šta to pričaš? Pala si iz engleskog na razinu 3.
Da, hajdemo. Vrijeme nikog ne čeka.
Hej, Makoto! - Hej!
Sodu od dinje i dvije Kole.
Zašto karaoke umjesto bejzbola?
To možemo poslije karaoke.
Odbijam tako nabijen raspored.
Vrijeme nikoga ne čeka, vrijeme nikoga ne čeka...
Tvoje vrijeme je isteklo prije 5 minuta.
Onda ćemo otići. - Vrijeme je isteklo?
Sodu od dinje i dvije Kole.
Zašto karaoke umejsto bejzbola?
Što to radiš, Makoto? - Ništa.
U stvari, vježbam.
Kako vježbaš? I zar nisi ovdje sjedila, prije par sekundi?
Koga briga. Pjevaj!
Vrijeme ne čeka nikoga, vrijeme ne čeka nikoga...
Vrijeme ti je isteklo prije 5 minuta.
Pa, onda ćemo otići.
Ne!
Šta to radiš, Makoto? - Vježbam.
Kako vježbaš? Zar nisi sjedila ovdje prije par sekundi?!
Još nisam završila. Otpjevaću tisuću pjesama!
O, oprostite. Soda od dinje, Kola i đumbirovo ulje.
Vratila sam se...
Što se dogodilo s tvojim glasom? - Karaoke.
Koliko dugo si pjevala, da to napraviš svojem glasu?
Oko 10 sati.
Ne budi smješna.
Gladna sam... što je za večeru?
Piletina.
Jedimo teppanyaki ili nešto slično! - Jeli smo to prekjučer.
Hajde, teppanyaki!
Prestani gunđati. Kako bi bilo da dođeš kući ranije i pomogneš?
Što... što se događa? - Ništa.
To je to. Navalimo!
Kako si uhvatila moju loptu? Prokletstvo!
Da, kako ih hvataš, kad si u takvoj formi?
Opet?!
Kako možeš čitati moje udarce?!
Nema toga što ne mogu pročitati!
Mogu ih sve vidjeti! Ista osoba pobjeđuje svo vrijeme.
Svo ovo? To je stvarno previše.
Ne brini. Tako pokazujem zahvalnost, za sve savjete koje si mi davala.
Čak i da iskoristim moju dozvolu...
...mogu se vratiti u dan kada sam je tek dobila!
Tako ne trošim ni novčić!
Stvarno, mogu doći i otići kad god to hoću.
Mogu ujutru spavati koliko hoću, mogu se vratiti kad nešto zaboravim...
...i ne moram završiti u bifeu za 90 minuta!
Oh, ako nekad propustiš TV show, javi mi. Snimiću ga za tebe.
Drago mi je. - Zašto?
Izgleda da ne koristiš to za nešto što je važno.
Nema šanse!
Skakanje kroz vrijeme je najbolje. Jednostavno ne mogu prestati.
Svaki dan je tako zabavan! Ne mogu prestati sa smijehom!
Kada ti tako uživaš, zar to ne znači...
da neko drugi pati, kao rezultat toga?
Da li je tako? - Ti znaš.
To je dobro.
Nije dobro, odlično je. Što god da se dogodi, mogu se vratiti!
Mogu to promjeniti, koliko god puta poželim.
Što je ovo? Imaš izuzetno sretan dan danas. Ti...
nećeš dobiti šansu kao ovu, do sljedeće godine!
Rješila si to danas uraditi?
Sretno! - Što ako stvarno uspije?
Senpai!
Ja? - Ne.
Hmm, to je...
Kaho!
Mi idemo! - Da.
Što one hoće?
Samo idi.
Prestani bacati kao djevojka!
Bacaj iz ramena. Iz ramena!
Hej.
Kasniš! - Izvini.
Te djevojke? Kolegice iz volonterskog kluba.
Što hoće? - Pa...
Pitale su da li se zabavljamo.
Ne zabavljamo se, točno? - To sam i rekao.
I? Što onda?
Nisam baš siguran, ali mislim da sam pozvan.
Da izađemo! - Stvarno.
Pa, što si rekao? - Da ne mogu.
Kako zlo! - Hej, ti...
Pošto ti se povjerila?
Zašto si je odbio? Ja bih se zabavljao s njom!
Slušaj ovamo...
Zar ona ne izgleda kao djevojka koja ti se dopala ranije?
Ne izgleda!
Biće prekasno, ako kasnije promjeniš mišljenje!
Prestani pričati o tome.
Zdravo. - Da.
Gdje je tvoj bicikl? - Malo je...
Skoči pozadi. - Voziti ćeš me? Sreća.
Pitam se da li je on stvarno nezainteresiran?
Kad on kaže ne, tako i misli.
Malo mi je laknulo. - Zašto?
Ako nađe djevojku, dobro će brinuti o njoj.
Takav je on.
Onda neće igrati bejzbol.
Ne možeš biti s nekim i igrati ...
Nekako mislim da ćemo nas troje biti zajedno zauvijek...
Kousuke će me grditi, zato što kasnim, a ti...
...ti ćeš me ismijavati, jer nisam uhvatila loptu...
Makoto.
Želiš li...
...li izaći sa mnom?
Stani.
Stani na sekundu.
Što je to? - Ha? - Što si to sad rekao?
Da izađemo. - Odakle ti sad to?
Od onog: "što ako Kousuke nađe djevojku".
Ja... nisam tako ružan, zar ne?
Ozbiljan si? - Ozbiljan.
Č-Č-Čekaj malo!
Što je sada?
Makoto?
Što dovraga to radiš?
Ništa.
Biće prekasno, ako kasnije promeniš mišljenje!
Prestani pričati o tome.
Zdravo. - Da.
Gdje je tvoj bicikl?
Skoči pozadi.
Taj Kousuke me iznenadio!
To nije kao da je stvarno našao djevojku.
Tako sada kažeš, ali kada nađe djevojku, držaće se samo nje.
Ne možeš biti siguran.
Prokletstvo, ako on ode, možemo samo da hvatamo loptu.
Kao što sam rekla, zašto ne sačekamo s...
nagađanjima, dok stvarno ne nađe djevojku?
Možda je bolje tako.
U tom slučaju... hoćeš li da izađemo?
Odakle ti to...
Tako sada kažeš, ali kad nađe djevojku, držaće se samo nje.
U- Usput, moja sestra je takav idiot!
Ha? Pričao sam o Kousukeu!
Hajdemo pričati o mojoj sestri!
Ako Kousuke nađe djevojku... - Moja sestra je...
Hoćeš da izađemo?!
Biće prekasno da promeniš mišIljenje kasnije.
Prestani pričati o tome.
Ha? Makoto, penji se. - Dobro sam.
Hej, što je s tobom odjednom?
Što je s njom?
Mora da si ti kriv! - Zašto?
Mislila sam da ti se sviđa Chiaki.
Misliš da treba brinuti o njemu zato što je on igrač, točno?
Pa, rekla sam to ranije, ali...
Zašto to radiš? Mogla bi jednostavno izaći s njim.
Ne, ne, ne, ne. - Zašto?
Ne mogu shvatiti da budem bilo što, osim prijatelja sa Chiakiem.
Ako ne bude išlo, možeš se samo vratiti u vrijeme pre izlaska.
Možeš li što uraditi, zar ne?
Nema potrebe za tim.
Postoji i mogućnost da se zaljubiš, pre nego to shvatiš.
To se neće dogoditi NIKAD!
Da... jer ti to spriječavaš.
Jadan Chiaki... Toliko se trudio da ti kaže kako se osjeća.
Ali on nema pojma, ha?
Chiaki je prešao u našu školu ovog proljeća, točno?
Prošao je kroz mnogo škola, točno? - Izgleda.
Je li istina da se vratio iz inozemstva?
Valjda. Tako je glup.
Znači da nije... - Totalno.
Pitam se šta se dogodilo u njegovoj prethodnoj školi?
Zašto ga ne pitaš? - Ne znam njegov e-mail.
U istoj ste učionici!
Ti si jako dobar prijatelj sa njim.
Neću ga to pitati.
I nismo toliko bliski. - Lažljivice.
Nismo, kažem ti.
Prestanite!
Prskaju ga s tim crijevom. - Prestanite!
Ko je to?
To je Mamiya!
Niste još završili?
Vidimo se, Takase! - Zdravo.
Čovječe, potpuno si mokar.
Takase, jesi li dobro?
Jučer su prosuli kolu na mene, pa sam im vratio sa kavom i mlijekom.
Ako to radiš, nastaviti će te zadirkivati, točno?
Hej, Makoto!
Gledala si utakmicu jučer? Saito vrši ludi pritisak!
Gledaš na stranu sada. - Ne gledam.
Što to sada namjeravaš? - Ništa.
Ispljuni. Šta to namjeravaš?
Rekla sam, ništa!
Što nije u redu?
Konno, ti...
Zašto si tražila da se pržim na toj temperaturi?
Ah, ne... Nisam to mogla znati...
Ti si kriva, glupačo!
Ko je glup? Nastavi tako i gađaću te s ovim!
Hej! - Da, baci to!
Oprosti, nekako je skliznulo.
Glupačo!
Kakav nepristojan tip. Naziva druge glupim?
Ti me nazivaš glupačom sve vrijeme.
U mom slučaju, to je izraz za nježnost.
Hajde, kad je pokret? Ne ostavljaj me ovdje visiti.
Zar ona nije slobodna danas? Misliš li tako, Hayakawa-san?
Potpuno si u pravu.
Zašto tako zvanično?
Ah, pa, nismo baš puno pričali...
Makoto!
Ona nije ovdje. - Zašto nije?
Da li se nešto dogodilo?
Ne, ništa.
Vjerovatno si je iznervirao nekom glupošću.
Nemoj kazati da ima velika stopala ili tako nešto. Osetljiva je na to.
Rekao sam, ništa se nije dogodilo!
Ništa!
Ništa, točno?
Baci već jednom!
Ne mogu baciti, dok razmišIjam!
Nema svrhe. Ne shvaćam.
Oh, to je od Yuria.
"Nešto stvarno divno se događa."
Nešto divno?
Da.
Sačekaj sekundu.
Što je to bilo...
Požuri, ili će se prodati.
Danas se stvarno ne osjećam dobro...
Nema šanse. Hoćeš otići do bolničarke?
Ne, dobro sam.
Hej, požuri! To treba vidjeti!
Stani, Takase!
Vi niste stali, kad sam rekao da stanete!
Žao nam je!
Da vam je žao, ne biste to ni radili!
To je opasno. Hoće li neko reći učiteljima?
Hej, gledaj ovo!
Takase-kun, stani! Takase-kun!
Konno!
Samo mi naređuješ, zar ne?!
N- Nisam!
Jesi!
Što?
Zašto? Prokletstvo!
Prokleto sve!
Stani! - Takase!
S- S-Stani...
Takase!
Chiaki!
Kakav gadan zvuk! - Stvarno.
Brzo, zovite učitelja! - Gde je učitelj?
Nisam ja kriv! Ja... ja...!
Yuri! Yuri? Jesi li dobro?
Ne plači. Nije tako ozbiljno.
Što ako mi ostane ožiljak?
Onda ću uraditi nešto u svezi toga.
Nešto?
Uradiću nešto.
Ne dječaci. - Boli li te?
Daj da vidim. - Ne.
Samo napravi to.
Hvala.
Žao mi je, stvarno! - Zašto?
Mislim, stvarno mi je žao.
Stvarno, ko još ide na noćnu utakmicu na prvom sastanku!
Zar nije trebalo da nas troje idemo zajedno? Jedva sam čekala!
Zato i kažem da mi je žao!
Hayakawa-san kaže da je u redu da idemo.
Dakle, izlazite? - Naravno.
Dobro si, Makoto? - Stvarno?
Zar ne mogu?
Ali da, Yuri-chan razumije moje hobije.
Sretnik!
Hej, glupačo! Gledaj gde bacaš!
Stigao sam.
Hm, gde je večera?
Spremam je baš sada. - Zašto?
Velika sestra je sve pojela.
Guska!
Šta je sada? Pošto je rekao da mu se sviđam!
Mogla sam da umrem...
Što je ovo?
90?
Makoto!
Pusti me!
Dosta mi je.
Totalna naivčina.
Svijet je pun laži.
Možemo igrati samo hvatanje.
Namamiti ću Chiakia ovdje sutra.
Svijet nije fer prema Yuri.
Ako mu kažem da si usamljena, sigurno će doći.
Nisam baš nešto usamljena.
Nije otišao sa Hayakawa, jer si ga ti ubjedila?
Nisam ga ja ubjedila!
Oh?
Čemu to "oh"?
Kakva propast.
Zašto ti ne nađeš djevojku?
Ako i ja nađem djevojku, bićeš potpuno sama.
Mislila sam da ti se sviđa Kousuke-kun.
On je jedini koji ti pomaže kad si u nevolji, točno?
On se svima sviđa.
Izađi s njim. - Odakle ti ta ideja?
Znaš i sama... ako ne ide, možeš se vratiti na ono od prije.
Neću to uraditi. - Zašto?
Igrati se sa tuđim osjećanjima... - Previše okrutno za tebe?
Zar to nije ono što si radila, kada si se vraćala kroz vrijeme?
Tako ti to vidiš?
Pretpostavljam.
Ti si vještica.
Ti si stvarno tetka Vještica.
Ta slika... - Primjetila si?
Da, ona koju restauriraš oduvijek.
To je misteriozna slika. Ako je gledaš...
duže vrijeme, osetiti ćeš se potpuno smireno.
Ne znamo ko je naslikao, ni da li ima umjetničku vrijednost.
Ali... naučili smo jednu stvar tokom restauracije.
Ova slika je naslikana pre više stotina godina, u vrijeme rata i gladi.
Zašto bi neko naslikao ovu sliku kad je svijet bio na ivici propasti?
Šta ćeš raditi, Konno? Ti si jedina koja se još nije uklopila u raspored.
Konno.
Konno! - Da!
Nemoj se opuštati samo zato što si dobro uradila test.
Da!
Čudno...
Bilo je 90 prije neki dan.
Da, idi i pitaj je. - Hm... ali...
Što?
Č-Č-Čekaj!
Što, što, što, što, što?
Konno-senpai, mi smo iz volonterskog kluba.
Imamo ozbiljno pitanje, za upitati.
To... to nije ništa!
Ranije, ti i Kousuke-senpai... - Bili ste stalno zajedno, zar ne?
Pa... - Stanite!
Ipak se zabavljate?
Zar ne? - Zar ne?
Počelo je još dok sam bila u osnovnoj školi.
Klub volontera iz Kuranose srednje škole je došao...
u starački dom, gde je bila moja baka.
Baki se jako dopao jedan od članova, i pričala mi je o njemu puno puta.
"On je ljubazna i divna osoba," stalno je ponavljala.
Pošto sam to čula toliko puta, dopao mi se iako ga nisam poznavala.
Kakva divna priča.
Kad sam pošla u srednju školu, saznala sam da se zove Tsuda Kousuke.
Dakle, takve se stvari ipak događaju...
Ali, kao što vidiš, ona je jako stidljiva.
Pa smo je ubjedile da djeluje.
Onog dana nam je konačno priznala.
Oh, onog dana.
Kousuke-senpai je rekao...
"Već postoji neko ko mi se sviđa."
"Zato, žao mi je, ali ne mogu izići s tobom."
Oh... pa...
Nije bilo ništa takvo.
"Neko ko je obično glup dobija bolje ocjene od mene."
"Ne mogu sebi dozvoliti ljenčarenje, pa... "
"Jako mi je žao, ali... "
Taj "neko glup" treba da sam... ja?!
I onda je Kousuke-senpai rekao...
...da neće izići s njom!
Ali što je bilo s vama kasnije?
Nešto kao totalno suprotno?!
Molim te objasni! - Č-Č-Čekajte malo.
Razumijem. Razumijem.
Uradiću nešto u svezi toga.
Nešto? - Nešto?
Nešto!
Jao!
Što je s njom?
Hm, to je...
Kaho!
Hm...
Kousuke!
Ha? Zar nisi otišla na teren?
Ovo je važnije, njena baka kaže da je...
stvarno zahvalna za tvoju pomoć u staračkom domu.
Bravo, Kousuke! A onda...
K- Kako znaš moju baku?
Kako? Ja... srela sam je na terenu za kuglanje...
Ona je vezana za krevet! - A, ne tamo...
Zovi me kad završite razgovor.
Čekaj, Kousuke!
Još jedan pokušaj!
Jaoj!
Hm, to je...
Kousuke!
Ha? Zar nisi otišla...
Kao prvo, ti si kukavica! Ne budi ljubomoran na moje ocjene!
I to nema ništa s ovim, u redu?
Zašto iskačeš niotkuda i hvalisaš se?
I s čim to nema nikakve veze?!
Kao što sam rekla, moje ocjene nemaju ništa s tim, što se ti sviđaš Kaho!
Ti... ti griješiš. Ti griješiš!
Čekaj, Kaho-chan! - Rekla je da griješiš.
Kousuke, čekaj!
Što?!
Moram početi s nečim osnovnim...
Velika sestro, zašto se muvaš ovuda tako rano?
Došla sam prekasno! I kasnim, za oboje!
Makoto, breskve!
Breskve!
Loša sreća.
Oh-oh, to je zahvat! - Nije dobro.
Što to bi? - Strava.
Ne gledajte, nastavite!
Svi vi, sklanjajte se.
Kaho!
Stvarno ne shvaćam, ali rekla je da dođeš u dvorište.
Ko?
Gdje idemo? Što hoćeš od mene?
Znaćeš kad dođemo tamo. - Makoto...
Kasnije. - Predajem se, predajem se.
"Dođi u dvorište"... zbog ovoga?
Nemam pojma...
Leti!
Eto!
Jao... Što dovraga to radiš?
Boli me.
Oh, sranje!
Možeš li ustati?
Jesi li je uganula? - Dobro sam.
Ne, nisi. - Kousuke-senpai!
Nasloni se na mene. - H-Hvala.
Ovo je veliki napredak.
Može li biti...?
Skoro je sigurno da može...
U redu!
Osjećam se kao da sam uradila dobru stvar!
Kakav je to osjećaj sreće?
Mijenja se ponovo!
Deset?
Deset znači...
Jedan?
Nema nikoga ovdje. Da nisam uranila?
Evo nas...
Oprostite! Mogu li pitati nešto?
Yuri?
Mislila sam da je neko bio ovdje...
Zašto?
Pozajmila sam rječnik za tebe. Zaboravila si da si danas dežurna?
Oh, točno.
Znam. Stvarno bi trebalo da više cjeniš naše prijateljstvo!
Pa, šta si htjela pitati? - A... ništa.
Razumijem.
Yuri...
Nisi vidjela nekoga dok si dolazila?
Nekoga?
Ne, nema veze.
Razumijem.
Kousuke? "Izgleda da trebam priznati."
Zašto misli da se treba zahvaliti zbog toga?
Nema šanse...
Ma... ko... to... eto.
Gdje je tvoja kuća?
Pored stanice u južnoj oblasti.
Bolje da svratimo na kliniku.
Tvoja kuća je blizu nje.
Usput, Makoto...
...na putu ovamo srela sam...
...Chiaki-kuna.
Kousuke!
Otišao je kući.
Da, držeći za ruku tu prvakinju.
Otišao!
Kousuke? - Ja sam.
Vidi, tata, možeš li lječiti uganuće?
Ne, nisam ja.
Da, sada.
Hvala.
Ostavite poruku poslije...
Prokletstvo!
Što da radim? Da se vratim kroz vrijeme?
Ali ovo nije kao da se nešto već dogodilo...
O- Oprostite...
Nije bilo neke biciklističke nesreće ovdje?
Ne... mislim da nije.
Hvala vam.
Nesreće su strašne.
Kousuke? Gdje si? Kousuke?
Chiaki.
Kousuke je otišao kući.
Čovječe, nijedno od vas nije došlo na teren.
Oprosti. - Ja čekam.
Reci...
Hoću te pitati nešto još odavno.
Da li je bejzbol sa mnom zabavan?
Što je to?
Volim igrati bejzbol s tobom.
Sigurno si loša, za nekoga ko voli igru.
Ti si dobar samo u gruboj igri.
Bolje je biti dobar u tome, nego u ničemu.
Čemu se to smiješ?!
Samo se osjećam kao da odavno nismo pričali.
O čemu to govoriš? Pričali smo jutros.
Oh, točno. U pravu si.
Toliko ti nedostajem?
Što? Glupost! - To je šala. Čovječe...
Vidi...
I ja tebe hoću nešto pitati. - Što?
To je stvarno glupo pitanje. - Što je?
Pa... - Samo pitaj, hajde.
Jesi li ti skakač kroz vrijeme?
Jesi, zar ne?
Hej, Makoto!
Makoto!
Vidi...
I ja tebe hoću nešto pitati.
To je stvarno glupo pitanje.
Pa... - Č-Č-Čekaj malo.
Hajdemo pričati o mojoj sestri. - Zašto?
Znaš, ona je tako glupa... - Hej, ja pokušavam da...
Nije važno. Ja čekam.
Kako je on...?
Nula? Znači to je stvarno bio broj koliko puta mogu skočiti kroz vrijeme.
Protračala sam posljednji put na nešto glupo...
Oh, pa... bar znam da je Kousuke sada dobro.
Hej, Makoto!
Pozajmiću tvoj bicikl na malo duže vrijeme.
Čekaj, Kousuke!
Ko...
Hej! Jesi li slijepa ili tako nešto?!
Izvini se! Hej!
Stani, Kousuke!
Kousuke!
Stani!
Kousuke, Kousuke!
Jel ona dobro?
Hej, ozbiljno je povrijeđena!
Zovite hitnu pomoć!
Kako je ona...
Stani, stani, stani!
Stani, stani, stani, stani!
Stani...
Stani!
D- Da li je stao?
Znači, to si stvarno bila ti.
Chiaki?
Šta ti radiš ovdje?
Gdje je Kousuke?
Još uvijek kući, pretpostavljam.
Ali upravo je...
Ti... ti si to uradio?
Ti možeš skakati? I ti?
Kad bih ti rekao da dolazim iz budućnosti...
...da li bi se smijala?
U mom vremenu...
...izumjeli su napravu s kojom možeš slobodno da putuješ kroz vrijeme.
Ova stvar ovdje. Koristi se da napuniš svoje tijelo.
Ja koristim tu stvar za putovanje kroz vrijeme.
Ali onda mi je uspjelo da je negjde izgubim.
Poludio sam.
Tražio sam je svuda i konačno sam je našao.
U naučnoj učionici.
Ali bila je već iskorištena.
Ali mi je drago.
I onda je neki idiot napunio.
Bio sam budan svake noći, misleći da je neko koristi za loše stvari.
Z- Zašto?
Zato.
Zato?
Zato što je tamo bila slika koju sam htio vidjeti.
Bez obzira koliko je daleko bila... Bez obzira gde je bila...
Bez obzira koliko opasno može biti...
Hteo sam je vidjeti.
U mom vremenu, već je bila uništena u požaru.
Gde je bila pre toga, bilo je nepoznato.
Jedini sigurni dokaz da ona postoji...
...bio je u ovom vremenu, ovog godišnjeg doba, na ovom mjestu.
Samo si htio... vidjeti je?
Samo sam to htio.
Htio sam je se sjećati, cjelog svog života.
Ali...
Više nema svrhe. Uopće nema.
Ne možeš se više vratiti? Hej, kako to misliš?
Kao što sam rekao, ne mogu se vratiti u moje vrijeme.
Ali zašto?
Da se vratim i popravim bicikl koji će Kousuke voziti...
Iskoristio sam preostalo punjenje.
Što... Što ćeš napraviti?
Ne mogu ništa napraviti.
Zašto si to iskoristio?!
Zašto to nisi sačuvao za pravo vrijeme?!
To je bilo pravo vrijeme.
Ti se ne sjećaš, ali Kousuke i ta djevojka su poginuli kod rampe.
Sigurno bi neko plakao zbog krivice, pa nisam imao izbora.
Morao sam se vratiti nazad, ali prije nego što sam primjetio, bilo je ljeto.
Biti sa vas dvoje...
...bilo je previše zabavno.
Bilo je to prvi put da vidim pravu rijeku.
Bio je to prvi put da vozim bicikl.
Bilo je to prvi put da vidim koliko je beskrajno bilo nebo.
A prije svega...
...bio je to prvi put da vidim toliko ljudi na jednom mjestu.
Reci... Chiaki.
Može li biti...
...da postoji veza između slike...
...i budućnosti u kojoj si živio?
Hej, reci mi.
Sviđa mi se ovo vrijeme.
Vi imate bejzbol.
Tamo neće biti više bejzbola?!
Gdje to gledaš, glupačo?
Prestani se muvati naokolo.
U svezi te slike...
U svezi te slike!
Ako sačekaš još malo, moći ćeš je vidjeti.
Restauirana je baš sada...
Hajdemo zajedno! Nas troje, uključujući i Kousukea.
Mislim, ljetnji odmor samo što nije počeo!
Hej, Chiaki. Chiaki!
Žao mi je, ne mogu.
Nestaću sutra.
Z- Zašto?
Ljudi iz prošlosti ne smiju znati za skakanje kroz vrijeme.
Prekršio sam pravilo.
Zato...
Neću te više vidjeti.
Ja ću šutjeti! Neću nikome kazati!
Chiaki? Gdje si?
Hej, Chiaki...
Chiaki...
Rekao si da idemo na utakmicu zajedno!
Žao mi je.
I rekao si da ćemo napraviti vatromet!
Stvarno žalim.
Zar me ne želiš vidjeti kako igram?
Žao mi je, volio bih to vidjeti.
Idiot!
Chiaki!
Chiaki, čekaj! Chiaki!
Zašto je Chiaki-kun napustio školu?
Čula sam da je upao u neprilike i da ga jure yakuze!
Stvarno? Zar nije to zato što mu se roditelji razvode?
Kažu da je oženio neku stariju djevojku.
Čula sam da je trudna.
Što, stvarno?!
Hej, što se dogodilo, Makoto?
On nije takav!
Čuo sam da je izudarao nekog momka bokserom.
Čuo sam da ga je prebio čekićem.
Ili ga je izbo nožem.
Rekao sam da on nije takav!
Hej, Kousuke!
Hej! Kousuke!
Šta se događa...
Zaboravi na mene... Ni tebi nije ništa rekao?
lako si mu se sviđala...
On ti je to rekao?
To je planirao.
Nisi primjetila?
Pa, nisi nikad bila dobra u tim stvarima.
Možda ti zato nije rekao.
Kousuke.
Ja sam užasna osoba.
Neko kaže nešto važno...
...ali ja to pokvarim.
Zašto nisam propisno saslušala?
Makoto?
O čemu to govoriš?
H- Hej!
Smirila si se?
U stvari...
Mislila sam da ćeš ostati prijatelj sa obojicom, Kousukeom i Chiakiem.
Diplomiraćeš bez sastajanja sa nekim od njih...
...i na kraju ćeš završiti zabavljajući se sa nekim trećim.
Tako sam i ja mislila, do jučer.
Ali nije tako, zar ne?
Prvi put sam se zaljubila u srednjoj školi.
Postali smo jako bliski, od trenutka kad smo se sreli.
Bilo je kao da se poznajemo još od djetinjstva.
Ali završilo se, prije nego smo potpuno odrasli.
Zašto?
Vjerovatno je tajming bio loš.
Što on sada radi?
Pitam se...
Rekao je da će se sigurno vratiti jednog dana.
Mislim da ga nisam planirala čekati.
I toliko vremena je prošlo.
Nije trajalo dugo.
Kao treptaj oka.
Ali, Makoto...
...ti nisi kao ja, točno?
Ako neko zakasni na sastanak...
...hoćeš li istrčati vani i tražiti ga?
Makoto, lubenica!
Oče!
Što je sa njom? Ne jede... Čak ni lubenicu?
To je slomljeno srce. - Nema šanse.
Miyuki, to je bilo nepristojno.
Ako neko zakasni na sastanak..
...hoćeš li istrčati vani tražiti ga?
Zašto?!
Trebalo bi da bude nula...
Može li biti...
Makoto! - Velika sestro! - Ne radi ništa glupo, Makoto!
Makoto!
To je zato što se Chiaki vratio nazad na vrijeme!
Onda se ovo odnosi i na njega!
I Chiaki to može...!
Evo me... idem!
U redu, bez priče.
Ko si ti? - Ja sam Tsuda, ovo je Konno.
Ovo je učenik iz razmjene, Mamiya Chiaki-kun.
Djevojka?
Makoto, dođi ovamo!
Vidimo se, Makoto.
Čuješ li to? On koristi tvoje prvo ime.
Makoto.
Hajdemo izaći.
Zbog "što ako Kousuke nađe djevojku".
Ja... nisam tako ružan, zar ne?
Makoto?
Jesi li dobro?
Pitam se što Chiaki-kun radi kad je slobodan.
Ne može igrati bejzbol po cijeli dan.
Yuri.
Znaš, ja...
...imam ti nešto reći.
Što to?
Ja... sviđa mi se Chiaki.
Žao mi je.
Razumijem.
Tako sam i mislila.
Srela sam ga kad sam dolazila.
Idi.
Makoto.
Vrijeme ne čeka nikoga.
Makoto!
Kousuke?
Gdje je Chiaki?
Umorio se od čekanja i otišao je na teren.
Prilično je bjesan. Bolje je da požurimo.
Ostavljaš svoju djevojku samu? Poslje svog mog truda...
Djevojku? Koju?
Oh, Točno! Vratila sam se toliko nazad...
O čemu to govoriš?
Ja, to je...
Reci, zašto ne pozoveš te djevojke da igraju sa nama?
Idi i pozovi ih! - Zašto?
Zato što je zabavnije kad ima više Ijudi.
Da li ih poznaješ? - Na neki način.
Također...
Ako hoćeš koristiti moj bicikl, koštaće te 5.000 jena.
Razumiješ? 5.000!
Hej, kako to misliš?!
Reci "Igraćemo bejzbol zajedno" jesi li me čuo?
I također...
Hvala što si me čekao!
Makoto!
Gledaj ispred sebe dok trčiš!
Naravno!
Kasniš. Gde je Kousuke?
On neće doći.
Što je sa njim?
Gde si to našla?
Ne... znaš li šta je to?
Znam.
Ko ti je rekao? - Ti.
Nisam! Nisam mogao!
Rekao si mi sve. O vremenu u kome živiš.
O ovoj napravi. Sve.
H- Hej.
Kao što sam i mislila. Drago mi je.
Odakle si ti? - Iz budućnosti.
Možeš skakati? - Ne više.
Dakle, ja sam ti to rekao?
I ti si mi povjerovala?
Kakva luda. - Možda.
Došla si samo da mi to kažeš?
Zašto sam pričao... idiot.
Slika... moći ćeš je vidjeti u budućnosti.
Neće nestati, ni izgorjeti.
Još uvijek će postojati, i u tvom vremenu.
Pobrinula sam se za to.
Računam na tebe.
Morao sam se vratiti, ali prije nego što sam primjetio, bilo je ljeto.
Biti s vama je bilo tako zabavno.
To nije ono, što si rekao ranije.
Što sam rekao?
Neću ti reći.
Zašto?
Hajde, što sam rekao?
Neću ti reći
Reci mi. Želim znati.
To je par. Par!
Uhvatili smo ih. Par, par!
Zavežite, idioti!
Bježite, brzo!
Pozdravi mi Kousukea.
I reci mu da mi je žao što to nisam uradio sam.
I također...
Makoto.
Što je?
To je nešto što želim reći već dugo vremena.
Ti...
Pobrini se da se ne povrijediš, dok se voziš okolo.
Znaš, nisi baš pažljiva.
Razmisli malo prije nego što djeluješ, u redu?
Kakva primjedba.
To je sve što imaš reći na kraju?!
Idiote, brinem se, znaš.
Lijepo. Hvala ti što brineš o meni.
Pa, požuri i idi!
Zašto si pobjesnila?
Idi, rekla sam!
Vidimo se. - Vidimo se.
Zašto to?
Ja ću čekati u budućnosti.
Doći ću tamo. Dotrčati ću tamo.
Makoto.
Makoto!
Hej, Makoto!
Stvarno, što se događa?
Zaboravi mene... On nije ni tebi ništa rekao?
I napustio je školu iznenada, da bi učio van zemlje?
Nemoj me zasmijavati!
Žao mi je!
Kaho, u redu je.
Verovatno je odlučio uraditi ono što je želio.
Da li si čula nešto?
Ne baš.
Ništa.
Tamo!
Oprosti. - Kaho, nisi koncentrirana.
Dobra sreća.
I ja sam odlučila što ću raditi od sada.
Što? - To je tajna.
Što je to?
Možda kasnije.
Konno-senpai!
Da!
Evo!
Dobro bacanje!
Evo me!
Evo!
DJEVOJKA KOJA JE SKAKALA KROZ VRIJEME