En tilfældig gruppe af mennesker er dukket op, som har særlige evner.
De ved det ikke, men de vil ikke kun redde verden, men også ændre den.
Forvandlingen til ekstraordinære sker ikke fra den ene dag til den anden.
Alle historier har en begyndelse.
Første del af deres historie begynder her...
Hvor kommer den fra, denne søgen, behovet-
- for at løse livets mysterier, skønt enkle spørgsmål ikke kan besvares?
Hvorfor er vi her? Hvad er sjælen? Hvorfor drømmer vi?
Det ville måske være bedre ikke at søge Ikke udforske, ikke granske
Det strider mod menneskets natur og menneskets hjerte
Det er ikke derfor, vi er her
Hvordan har han det?
- Undskyld. Skræmte jeg dig? - Nej.
Jeg har bare helt utrolige drømme, hver gang jeg lukker øjnene.
Ligegyldigt.
Han vil høre børsnoteringerne.
- Har han været ved bevidsthed? - Nej.
Der er gået en uge nu. Om et par dage, muligvis.
Hvad skulle han gøre uden dig? Du har en gave.
- Jeg gør bare mit job. - Nej, du er som en søn for ham.
Så ville vi være søskende. Uheldigt, hvis jeg ville date dig.
- Undskyld. Det der var upassende. - Nej, det var sødt. Jeg dater en.
Jeg forstår. Det er i orden.
- Jeg må skifte hans drop. - Undskyld, selvfølgelig.
Mennesket er narcissistisk af natur.
Vi har koloniseret hele vor planet.
Men vi er ikke evolutionens højdepunkt.
Den ære tilfalder kakerlakken.
Den kan leve uden mad i måneder og uden hoved i uger.
Resistent mod stråling.
Hvis Gud skabte sig selv i sit eget billede-
- så hævder jeg, at Gud er en kakerlak.
Mennesket siges at anvende en tiendedel af hjernekapaciteten.
En procent til så kunne vi måske faktisk fortjene Guds billede.
Hvis den dag ikke allerede er kommet.
Human Genome Project har set, at afvigelser i den genetiske kode-
- opstår i stadig hurtigere takt.
Teleportering, levitation, gendannelse af væv. Er det umuligt?
Eller har evolutionen taget en ny vej?
Er mennesket endelig nået frem til sit fulde potentiale?
Jeg beklager, tiden er løbet ud.
Jeg ved, at jeg begynder at lyde som min far.
De kan også fyre mig, men der ligger noget i det.
Hvor vanvittigt det end lyder.
Hvad er der?
Det er din far.
Han er død.
Hvordan?
At køre taxi i New York er farligt.
Forkert kunde, forkert tidspunkt. Alt kan ske.
Nej, han var sikker på, nogen ville stjæle hans forskning.
- Han døde på grund af sine teorier! - Det er vanvid.
Han forlod familien og ødelagde karrieren for at jage gale teorier.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal hente hans papirer.
Han var nær ved at finde den første af "dem". Sporet førte til New York.
Din far var min kollega og ven.
Han var respekteret og begavet, men havde mistet realitetssansen.
Jeg har fulgt ham i min forskning. Nu siger du, at det var meningsløst!
Du må lade det ligge.
Jeg må vide, hvorfor han døde. Det kan ikke have været meningsløst.
Derefter må jeg afslutte det, han påbegyndte.
Hallo?
Ja, jeg er i lejligheden. Nej, han efterlod alt undtagen computeren.
Forskning, kortet... Alting må indsamles og mærkes.
Jeg ringer dig op om lidt.
Tiden er løbet ud.
Lidt mere.
Det koster 39 dollar mere.
MÆR!
Perverse stodder.
Så er det op, Micah!
Micah!
- Micah! Micah! - Hvad er der?
- Gør ikke sådan, Micah. - Hvad?
Du må være forsigtig, ikke?
Jeg er ved computeren. Jeg lavede et nyt logikkort, for det var dårligt.
Et nyt.
- Du er jordens klogeste fyr. - Det siger du hele tiden.
- Hvad er det her? - Et hulkamera.
Til solformørkelsen. Vi skal se den i skolen i dag.
Apropos. Du må gøre dig klar. Du må ikke komme for sent.
Jeg har taget tøj på og smurt madpakke. Det er, hvad jeg har lavet.
- Hvad har du lavet? - Du skal ikke være fræk.
- Jeg har tjent penge til regningerne. - Og derfor har de slukket for gassen?
Hent dine ting og vent ved bagdøren. Gør det bare.
- Hvad sker der? - Hold dig tæt ved mig.
- Er kameraet klar? - Næsten! Vent lidt!
Det ser ud til at være 20-25 m. Helt uvirkeligt.
- Godt, jeg er klar! - Fint!
Herregud, herregud.
Claire?
Herregud.
Claire!
Jeg hedder Claire Bennet, og det der var forsøg nr. Seks.
Skal du af her?
Jeg ringer op om fem minutter.
- Jeg er sent på den. - Det skete to gange til.
Nogle gange falder jeg, nogle gange flyver jeg.
- Jeg har ikke tid nu. - Det er ikke bare drømme!
Jeg troede, at de ville forsvinde. Men det gør de ikke.
Da jeg stod op i morges, svævede min fod, før den nåede gulvet.
Jeg tror, at jeg kan flyve.
Har de her ikke bestemt sig?
Spring ud fra Brooklyn Bridge og se, hvordan det går.
Jeg burde måske begynde med noget lidt lavere.
Mener du det alvorligt? Du må slippe det der.
Opsøg en læge. Men gør intet, så jeg taber valget.
Der sker noget med mig, og jeg tror, du er den eneste, der forstår det.
- Hvorfor skulle jeg forstå det her? - Fordi du er min bror.
Jeg kan ikke snakke nu, mor.
- Jeg er der om ti minutter. - Hvad har hun nu gjort?
Hun er blevet anholdt. For butikstyveri.
Jeg er så deprimeret.
Hvad taler du om? Hvorfor?
Det var stygt, men det var det sejeste, der er sket her i lang tid.
Ikke, hvis ingen finder ud af det.
- Hvorfor vil du have det filmet? - Jeg har mine grunde.
- Du bliver ved med at være populær. - Populær?
Hvem sagde noget om at være populær? Det liv, jeg havde, er forbi.
Der er snart en kamp og eksamen, og jeg er et misfoster!
- Nu overdriver du vel? - Nej!
Jeg har brækket knogler, knivstukket mig og stukket metal i halsen -
- uden at det kan ses!
Hvad er så det der, der stikker ud?
Glimrende.
- Giv mig bare båndet. - Ja da.
Jeg kan give dig et lift på styret, hvis du vil have det.
Tak skal du have. Jeg vil tale med dig foran folk i skolen i morgen.
Det lover jeg.
Jeg gjorde det! Jeg gjorde det!
- Hvad er der nu? - Jeg kan stoppe tiden!
Jeg fik uret til at gå et sekund tilbage ved at bruge tanker.
- En skam, at du ikke er på timeløn. - Jeg mener det alvorligt!
Det forklarer metrotoget i morges.
- Det var 14 sekunder for sent. - Toget er aldrig forsinket!
Indtil du forsinkede det ved hjælp af tanker.
Jeg har opdaget kræfter ud over de almindelige dødelige.
- Javist. Du og Spock. - Ja, nøjagtig som Spock.
Brug dødsgrebet, Spock! Dødsgrebet!
Din søn er meget intelligent. Begavet. Det er ikke problemet.
Hans far er ude af billedet. Iblandt kunne han behøve en fastere hånd.
Jeg arbejder ofte om natten, men vi kan begge arbejde mere.
Det er ikke arbejdet. Jeg ved ikke, om denne skole er rigtig for ham.
- Han har jo fået venner. - Jeg beklager.
Han er med på fodboldholdet. Denne snobskole kostede mig 25.000.
Ud over undervisningssalæret.
De tre sidste check manglede dækning.
- Tag det fra de 25.000. - Det var en gave, der er værdsat.
Jeg vil have mine penge tilbage nu.
- Vi har brugt dem. - Gør dem ubrugte.
Vi kan diskutere en henstand med din gæld, men...
- Jeg vil have mine penge tilbage. - Det er ikke muligt.
Kom, skat, så går vi. Du er for god til denne skole.
Mor?
Lad mig være i fred.
For guds skyld, mor.
- Er alt i orden? - Anmeldelsen er droppet. Alt klaret.
Det kan ødelægge mine chancer ved kongresvalget.
Hvad havde du brug for at stjæle? Jeg vil for resten ikke vide det.
- Sokker. - Sokker?
Du arvede en formue, men laver en masse dumheder.
- Far er borte. Tag dig sammen! - Hold op.
- Hovedsagen er, at hun har det godt. - Jeg må dysse det her ned.
- Pas dit image. Jeg ordner det her. - Godt. Jeg må begrave det her.
Mange tak, mor.
- Hvad tænkte du egentlig på? - Jeg ville føle mig levende igen.
- Nathan tænker kun på sig selv. - Det gjorde jeres far også.
Men du, med al din uselviskhed og trøsten af døende...
- Kan du trække dig tilbage på det? - Jeg stjæler bare sokker.
Når man lader andre komme i første række, kommer man selv sidst.
- Du lod Nathan komme i første række. - Du skubbede ham foran mig.
Han fylder mere end du og krævede mere opmærksomhed.
- Og du lod ham selv gøre det. - Han er min bror. Jeg elsker ham.
- Kærlighed er overvurderet. - Han elsker også mig.
- Du ser alt i et rosenrødt skær. - Nu er du ond.
Du siger din mening, efter far døde, men du kunne godt tænke dig om.
Du kan ikke tåle at høre sandheden.
Jeg siger bare, du heltedyrkede ham, og han gengældte ikke dine følelser.
Det er biologisk. Vi er knyttet sammen.
Jeg har ikke sagt det her, men da han var ude for ulykken, vidste jeg det.
- Vi blev alle sammen ringet op. - Nej, før det fortalte han mig det.
Jeg vågnede, og jeg vidste, han var kommet til skade.
Jeg hader at være her. Hun har ingen bøger.
- Jeg skal bare pakke nogle ting. - Vi burde besøge far.
- Hvad skulle det gøre godt for? - Han kan hjælpe os.
Han har ingen mulighed for at hjælpe os nu.
- Jeg ved, jeg lavede fejl... - Hvad har du gjort, mor?
Du må forstå, at jeg aldrig ville lade noget ske dig. Det lover jeg.
Hvorfor kiggede du sådan på dig selv i akvariet?
- Hvor længe? - Et par timer.
Der er is i køleskabet.
Kom så.
- Hvad skete der? - Jeg besøgte Linderman.
- Hvor meget? - 30.
- Spiller du igen? - Nej, det er regninger.
Resten gik til Micahs privatskole. Almindelig skole gik ikke.
- Vi skulle fremstå som rige. - Med mafiaens penge?
- Niki. Du er klogere end det. - Jeg er kun to uger bagud.
- Det er meget stressende lige nu. - Hvordan kan det mon være?
Jeg føler, jeg er ved at gå fra forstanden.
Jeg ser ting.
- Som hvad? - Det føles, som om jeg overvåges.
Linderman vil have sine penge og forsøger at skræmme dig.
Nej, det er en anden.
Det er nogen, jeg ikke kan se.
Giver det nogen mening?
Nej.
- Jeg beklager det her. - Men jeg ved, hvad der giver mening.
Du må få fat i 30.000 plus renter, ellers må du flygte.
Pas ham.
I orden.
Cool, hvad?
Hvor varmt tror du, at der er derinde?
Tænd kameraet.
Scotty! Scotty! Kom nu!
- Tag det roligt. - Alt er i orden!
Tag det roligt.
Du er ikke blevet forbrændt.
Jeg beklager det, der skete din far. Han virkede som en fin fyr.
Jeg troede, at jeg var et rodehoved.
De har også været her. Glem det.
- 100 dollar for en oprydning? - Nej, det er fint, som det er.
Vi udlejer pr. Uge. Jeg må vide, om du har råd til det.
- Jeg har et job. - Hvad laver du?
- Jeg kører taxi. - Du får en ansøgning.
New Yorks indbyggere har brug for en leder, der kender verden
Nathan Petrelli gjorde tjeneste i Bosnien
Hej!
Har du i sinde at ignorere mig?
Du godeste.
Isaac...
Hvad laver du? Hvad pokker er der med dig?
Isaac!
- Hold op! Er du skør? - Åbenbart.
Jeg husker ikke, at jeg malede dem. Jeg var høj. Jeg løj for dig.
- Jeg har taget stoffer i en måned. - Du har brug for hjælp.
- De er fantastiske. - Nej, de er onde.
- Hvad taler du om? - Vil du vide, hvad jeg taler om?
Ser du det her? Selvmordsbombning i Israel.
- Jeg malede det for tre uger siden. - Og?
Og? Det her er dagens avis. Se på nummeret på bussen.
Det her skete i går.
I går.
- Der er noget galt med mig. - Vi skaffer dig hjælp, Isaac.
- Der er kun en måde tilbage. - Du kan ikke afvænne dig alene.
- Lad mig hjælpe dig, hører du! - Nej!
Jeg elsker dig.
Jeg trækker dig bare ned med mig. Lad mig være i fred.
Forsvind herfra!
Nu!
En teenagepige sprang ind i ilden og reddede den unge brandkaptajn
Toget tilhører atomkommissionen-
- og der er ingen oplysninger om, hvad vognen indeholdt
- Det var svært, men nu er det ordnet - Jeg glemmer dig aldrig for det her.
- Jeg lader dig ikke glemme det - Tak.
Så er mors generalieblad renset. Det var ikke nemt.
Hvorfor finder hun sig ikke bare en hobby?
De var gift i 41 år. Hun vil bare have opmærksomhed. Giv hende tid.
Det har jeg ikke. Jeg behøver hjælp, og det vil jeg tale med dig om.
Jeg vil tilbyde dig et job. Jeg stoler på dig. Du har mennesketække.
Jeg behøver en frivillig-koordinator. Du er en rar fyr. Det kan jeg bruge.
Jeg er en haj, Pete. Det ved alle, og det påvirker meningsmålingerne.
Det vil gavne mig at have dig med.
- Skal jeg give dig et godt image? - Som en, der prioriterer familien.
Det lyder egoistisk, men du må tænke på fremtiden.
Hvorfor gør du det? Lader, som om det har noget med mig at gøre.
- Hørte du, hvad jeg sagde tidligere? - At du kan flyve?
Men jeg vil lade, som om du ikke sagde det.
- Jeg har et job. - At se gamle mennesker dø.
Det er ikke sødt mere. Dagdrømmeren bagest i klasseværelset.
Du må se at blive voksen.
Jeg kaster en skygge over dig.
Livet er uretfærdigt, men det kan jeg ikke gøre noget ved.
- Jeg prøver at gøre dig en tjeneste. - Spar mig for din medlidenhed.
Hej. Hjørnet af Center og Canal, tak.
- Solformørkelse. - Ja.
- Jeg tænker på, om den bliver total. - Nej, ikke her.
I en anden del af verden. En global begivenhed.
Så ser man, hvor lille planeten er. Vi er ret små alle sammen, ikke?
- Hvad hedder du? - Mohinder.
Jeg hedder Peter. Må jeg spørge om en ting?
Føler du nogensinde, at du er ment til at gøre noget usædvanligt?
- Du ser måske, at jeg kører taxi. - Ikke dit job. Jeg mener den, du er.
Jeg mener... at være speciel.
Ja, vi er alle sammen specielle.
Det var ikke, hvad jeg mente.
Nogle er mere specielle end andre. Det er naturlig udvælgelse.
De fødes eller klækkes ligesom deres artsfæller.
Anonyme og tilsyneladende almindelige, men det er de ikke.
Deres genetiske kode vil føre arten til det næste evolutionære trin.
Det er skæbnen.
Hej!
Hej! Jeg fatter ikke, at du bare forsvandt!
- Jeg ved, at jeg var der. - Du reddede hans liv.
Velkommen hjem.
- Læg dig! 50.000 er mange penge. - 50?
- Det var 30. - Mr. Linderman vil være venlig.
Du skulle have læst de små bogstaver.
Jeg har en søn. Han har kun mig.
- Jeg skal nok skaffe pengene. - Jeg har en ide.
Du tjener 40 dollar ved at klæde dig af i 20 minutter.
Du får chancen for at nedbringe din gæld, så ser vi, hvad der så sker.
Kom nu.
Kom nu, vis, hvad du har.
Løft blusen op, skat.
Se på den der mave.
Smil til mig!
- Vil du gerne det? - Ja.
Hvad er der, skat? Nu begynder det at blive interessant.
Hvad er der?
Jeg spurgte dig om, hvad der er galt.
- Rend og hop. - Jaså?
Indiens yogier og Australiens aboriginere-
- kan bøje tid og rum.
Lad os antage, at du har ret.
Hvis du har denne kraft, hvad vil du gøre med den? Blive cirkusartist?
Man får ikke sex, fordi man kan stoppe sekundviseren.
Når mine kræfter vokser, vil jeg også kunne bøje rummet.
Så kan jeg teleportere mig, hvorhen jeg vil.
- Som i "Star Trek". - Netop!
Enhver helt må lære sit formål at kende.
Så vil han blive testet og blive kaldt til storhed.
Jeg trænger til en stiv whisky.
"Beam us up, Scotty".
Folk forestiller sig tiden som en lige linje.
Men tiden er sådan er.
- Hvor lærte du det? - X-Men 143. Kitty Prydes tidsrejse.
- En tegneserie? - Tiårige ønsker sig superkræfter.
Af alle mennesker har jeg dem.
Nummer sjok i skolen og til sport. Nu er jeg ikke mere en taber.
Hvilken gavn gør den kraft? Kan du lave penge?
Superhelte bruger ikke kræfter til egen vinding.
Hvad er formålet så? Kan du teleportere dig til dametoilettet?
Du finder ikke ud af, hvad dit formål er, men du kan lære noget om livet.
Jeg kan godt teleportere mig til dametoilettet.
Glimrende. Så gør det. Jeg henter to øl til.
Jeg skal teleportere!
- Det er Niki Indtal en besked - Er du der, mor?
Hvornår henter du mig? Du sagde, at du snart ville komme tilbage
Hallo? Hej. Simone?
- Er du optaget? - Nej, jeg er på vej hjem.
- Mød mig hos min far - Jeg er der om ti minutter.
- Skynd dig - Godt, vi ses.
Jeg hopper af her, tak.
Tak.
- Hvor skal du hen, min ven? - JFK, tak.
Jeg skal hjem til familien. Forretningsrejser er trættende.
- Jaså, Suresh? - Undskyld?
Dit navn. På din køretilladelse der sidder der.
Det er indisk, ikke sandt?
Der var en professor Suresh ved Madras universitet.
Genetiker, interessante teorier. Jeg tror ikke, han underviser længere.
Det ved du vel ikke noget om?
Der er nok mange Suresh'er, hvor du kommer fra, som Smith og Anderson.
Og så sagde Carla, at han ikke egner sig til opdræt.
Han har jo vundet fem konkurrencer, to regionale. Utroligt!
Det passer ikke, mr. Muggles. Han er en lækker steg.
- Han parrer sig altid med mit ben - Nok om det. Hvad har I lavet i dag?
Doug og jeg så en hjemløs mexicaner på vej til skole.
Vi troede, han var død, men det var han ikke.
- Jeg troede, far kom hjem i dag. - Jeg ville overraske jer.
- Han kommer hjem i aften. - I rette tid til at se karakterbogen.
Hvad med dig, Claire? Har du lavet noget særligt i dag?
Jeg gik gennem ild uden at blive forbrændt.
- Hvad mener du med det? Du er skør. - Lyle!
Jeg tror, jeg ved, hvad du mener.
Jeg plaprer løs om hunde, og så siger du noget dybsindigt.
Vi udsættes for alle mulige former for ild i livet.
Og når vi ser vores frygt i øjnene, brænder vi os som regel ikke.
Du er meget klog, skat. Uanset hvad du gjorde, er jeg stolt af dig.
Og det er mr. Muggles også. Han er stolt af Claire. Ikke sandt?
Vent lidt! Jeg smugkigger ikke!
Så du mig? Jeg gjorde det!
- Jeg var på dametoilettet. - Flot. Nu er du en pervers stodder.
- Jeg teleporterede mig! - Nu er det nok!
- Du kan ikke stoppe tiden! - Godt, så lad være med at tro mig.
Der findes 12,5 millioner mennesker i byen. Ingen kan bøje tid og rum.
- Hvorfor vil du være anderledes? - Hvorfor vil du være den samme?
- Fordi jeg er sådan. Den samme. - Det er vi alle!
Ensartede. Yoghurt.
Yoghurt?
Jeg vil være speciel.
Vi er ikke specielle. Vi er japanere!
Godt. Så bliv her. Vær som alle andre!
Jeg vil modigt bevæge mig derhen, hvor intet menneske har været før.
Hiro.
Det stemmer, du er speciel! Du er Super-Hiro!
- Hvad leder du efter? - Morfin.
- Hvorfor? - Du skal komme med mig. Så ser du.
- Jeg må fortælle en ting. - Det må vente.
Jeg må fortælle det her. Jeg må holde op med at leve for andre.
Jeg har aldrig vidst, hvad jeg skulle, eller om jeg har en skæbne.
Vi taler om det senere, men nu må du komme med mig.
Du kan give indsprøjtninger. Du kan hjælpe ham.
Hjælpe hvem?
Vi kan gå i biografen på lørdag-
- og måske prøve sko i Gardendales nye indkøbscenter.
Javist.
Jeg elsker dig, mor.
Men?
Intet men. Jeg ville bare sige det.
- Du tror, jeg vil være bedsteven. - Nej.
Det er i orden. Vi kan gå i biografen sammen.
Jeg savner dig bare, helt enkelt.
Jeg vil være din mor. Jeg vil give dig råd, men ikke støde dig bort.
Jeg vil have råd.
Jeg vil ikke støde dig bort, det lover jeg.
Jeg synes ikke, at du bør bekymre dig om at passe ind hele tiden -
- og være populær. Jeg vil ikke have, at du laver mine fejltagelser.
Jeg ville være en mere interessant person, end jeg er.
Du er interessant. Ingen anden mor er hundeopdrætter.
Nej, jeg ville tage på tomlen gennem Europa, studere kunst-
- blive forelsket i en poesiciterende franskmand.
Din far er vidunderlig, men man bør vide, hvem man er, og at det er nok-
- for man er speciel.
Apropos det, så vil jeg gerne sige noget.
Noget, jeg ikke har turdet tale om.
Lille skat. Du kan sige hvad som helst til os. Det ved du da.
Jeg er gammel nok til at få at vide, hvem mine rigtige forældre er.
Selvfølgelig.
Skat! Jeg er hjemme!
Din far.
Hej, skat!
Fy, mr. Muggles! Nej!
Jeg er glad for, du er hjemme.
Jeg slog hovedet, da jeg steg ud af taxien.
Hej, far!
Hej, skat!
Hallo, New York!
- Ingen kan forudsige fremtiden. - Jeg så det selv.
Isaac, her er en, der kan hjælpe dig. Han er sygeplejerske.
Isaac!
Isaac?
Isaac!
- Simone! - Herregud.
- Herregud. Isaac? - Han lever. Ring til alarmcentralen.
Hvad har du gjort?
Han har taget en overdosis.
Jeg er på 215 Reed Street, nummer 7. Jeg må have en ambulance hurtigt.
Han har taget en overdosis.
Nej, han er ved bevidsthed. Men knapt.
Jeg ved det. Kan I bare komme? Skynd jer hertil, hører I.
Det skal nok gå, skat. Ambulancen er på vej. Hold bare ud.
Du skal nok klare dig, det sværger jeg.
Vi må stoppe det.
Denne søgen, behovet for at løse livets mysterier
Hvad betyder det? Menneskets hjerte ser kun en mening i det små
De er her
Iblandt os
I skyggerne, i lyset
Overalt
Ved de det i det hele taget endnu?
Godt, jeg er her.
Hvad er det, du vil?
Peter?
Jeg har været heroppe hele natten og tænkt på dette og min skæbne!
- Hvad laver du, Pete? - Min tur til at være nogen, Nathan!
Kom nu, Peter! Hold op med det pjat!
Peter!
Du flyver, Nathan.
- Du flyver. Hvordan gjorde du...? - Det ved jeg ikke.
Nej. Nej!
Fortsættes