Slumpvis utvalda personer gavs speciella förmågor.
De vet det inte än, men de ska rädda världen och förändra den.
Förvandlingen från vanlig till ovanlig sker inte över en natt.
Varje berättelse har en början. Här följer volym ett.
Var kommer det ifrån, detta sökande-
- behovet att lösa livets mysterier, fast enkla frågor inte kan besvaras?
Varför är vi här? Vad är själen? Varför drömmer vi?
Det vore kanske bättre att inte leta Inte utforska, inte längta
Det strider mot människans natur och människans hjärta
Det är inte därför vi är här
Hur mår han?
- Förlåt. Skrämde jag dig? - Nej.
Jag har bara helt otroliga drömmar varje gång jag blundar.
Strunt samma.
Han vill höra börsnoteringarna.
- Har han varit vid medvetande? - Nej.
Det har gått en vecka nu. Om ett par dagar kanske.
Vad skulle han göra utan dig? Du har en gåva.
- Jag gör bara mitt jobb. - Nej, du är som en son för honom.
Då skulle vi vara syskon. Det ställer till det om jag vill dejta dig.
- Förlåt. Det där var olämpligt. - Nej, det var rart. Jag dejtar nån.
Jag förstår. Det är okej.
- Jag måste byta hans dropp. - Förlåt, självklart.
Människan är narcissistisk till sin natur.
Vi har koloniserat hela vår planet.
Men vi är inte evolutionens höjdpunkt.
Den äran tillfaller kackerlackan.
Den kan leva utan mat i månader och utan huvud i veckor.
Resistent mot strålning.
Om Gud skapade sig till sin egen avbild-
- så hävdar jag att Gud är en kackerlacka.
Människan sägs använda en tiondel av hjärnkapaciteten.
En procent till, så kanske vi faktiskt förtjänar Guds avbild.
Om inte den dagen redan har kommit.
Human Genome Project har sett att avvikelser i den genetiska koden -
- uppstår i allt snabbare takt.
Teleportering, svävande, återbildning av vävnad. Är det omöjligt?
Eller har evolutionen tagit en ny väg?
Har människan äntligen nått fram till sin fulla potential?
Jag beklagar, tiden är ute.
Jag vet att jag börjar låta som min far.
De kan sparka mig också, men det ligger nånting i det.
Hur galet det än låter.
Vad är det?
Det gäller din far.
Han är död.
Hur?
Att köra taxi i New York är farligt.
Fel kund, fel tid. Allt kan hända.
Nej, han var säker på att nån ville stjäla hans forskning.
- Han dog p.g.a. Sina teorier! - Det är vansinnigt.
Han lämnade familj och karriär för att jaga galna teorier.
- Vart ska du? - Jag ska hämta hans papper.
Han var nära att hitta den första. Spåren ledde till New York.
Din far var min kollega och vän.
Han var respekterad och begåvad men hade spårat ur.
Jag har följt honom i min forskning. Nu säger du att det var meningslöst!
Du måste släppa taget.
Jag måste veta varför han dog. Det får inte vara meningslöst.
Sen måste jag avsluta det han påbörjade.
Hallå?
Ja, jag är i hans lägenhet nu. Nej, han lämnade allt utom sin dator.
Forskning, kartan... Allting måste insamlas och märkas.
Jag ringer upp dig senare.
Tiden är ute.
- Lite mer. Snälla. - Det kostar 39 dollar till.
SUBBA!
Pervo.
Dags att gå upp, Micah!
Micah!
- Micah! Micah! - Vad är det?
- Gör inte så, Micah. - Vadå?
Du måste vara försiktig. Okej?
Jag jobbar med datorn. Jag byggde ett nytt logikkort, för det var dåligt.
Ett nytt.
- Du är jordens smartaste grabb. - Det säger du jämt.
- Vad är det här? - En hålkamera.
För solförmörkelsens skull. Vi ska se den i skolan i dag.
Apropå det. Du måste göra dig klar. Du får inte komma för sent.
Jag är redan påklädd och har packat min lunch. Vad har du gjort?
- Jobbat för att betala räkningarna. - Var det därför gasen stängdes av?
Hämta dina grejer och vänta vid bakdörren. Gör det bara.
- Vad händer, mamma? - Håll dig nära mig.
- Är kameran klar? - Nästan! Vänta lite!
Det ser ut att vara 20-25 m. Helt overkligt.
- Okej, jag är redo! - Okej!
Herregud, herregud.
Claire?
Herregud.
Claire!
Jag heter Claire Bennet och det där var försök nummer sex.
Ska du kliva ur här?
Jag ringer upp er om fem minuter.
- Jag är försenad. - Det hände två gånger till.
Ibland faller jag, ibland flyger jag.
- Jag har inte tid nu. - De är inte bara drömmar!
Jag trodde att de skulle försvinna. Det gör de inte.
När jag klev upp i morse svävade min fot innan den nuddade marken.
Jag tror att jag kan flyga.
Har de här inte bestämt sig?
Hoppa från Brooklyn Bridge och se hur det går.
Jag kanske borde börja med nånting lägre.
Menar du allvar? Du måste släppa det här.
Uppsök en läkare. Men gör inte så att jag förlorar valet.
Nånting händer med mig och jag tror att du är den enda som kan förstå.
- Varför skulle jag förstå det här? - För att du är min bror.
Jag kan inte prata nu, mamma.
- Jag är där om tio minuter. - Vad har hon gjort nu?
Hon har blivit gripen. För snatteri.
Jag är så deprimerad.
Va, vad pratar du om? Varför då?
Det var äckligt, men är det coolaste som har hänt den här stan på länge.
Inte om ingen får reda på det.
- Varför ville du ha det filmat? - Jag har mina skäl.
- Du lär ju fortsätta vara populär. - Populär?
Vem sa nåt om att vara populär? Det liv jag hade är över.
Snart är det match och tentor och jag är ett missfoster!
- Nu överdriver du väl? - Nej!
Jag har brutit alla ben, knivhuggit mig och stuckit metall i halsen -
- utan att det syns!
Vad är det där som sticker ut, då?
Toppen.
- Ge mig bara bandet. - Okej.
Jag kan skjutsa dig på styret om du vill.
Tack ska du ha. Jag kommer att prata med dig inför folk i skolan i morgon.
Jag lovar.
Jag gjorde det! Jag gjorde det!
- Vad är det nu? - Jag kan stoppa tiden!
Jag fick klockan att backa en sekund genom att använda tankar.
- Synd att du inte har timlön. - Jag menar allvar!
Det förklarar tunnelbanan i morse.
Den var fjorton sekunder sen.
Tunnelbanan är aldrig sen!
Tills du försenade den med hjälp av tankar.
Jag har upptäckt krafter bortom vanliga dödliga.
- Visst. Du och Spock. - Ja, precis som Spock.
Använd dödsgreppet, Spock! Dödsgreppet!
Din son är hemskt intelligent, t.o.m. Begåvad. Det är inte problemet.
Hans far är ute ur bilden. Ibland skulle han behöva en fastare hand.
Jag jobbar ofta nätter, men vi kan båda anstränga oss mer.
Det hör inte hit. Jag vet inte om den här skolan är rätt för honom.
- Han har ju skaffat vänner. - Jag beklagar.
Han är med i fotbollslaget. Den här snobbskolan kostade mig 25000.
Förutom undervisningsarvodet.
De tre senaste checkarna saknade täckning.
- Ta det från de 25000. - Det var en gåva, som uppskattades.
Jag vill ha mina pengar tillbaka nu.
- Vi har gjort av med dem. - Gör det ogjort, då.
Vi kan diskutera ett anstånd för din skuld, men...
- Jag vill ha mina pengar tillbaka. - Det går inte.
Kom, raring så går vi. Du är för bra för den här skolan.
Mamma?
Lämna mig i fred.
För Guds skull, mamma.
- Mår du bra? - Anmälan drogs tillbaka. Ingen fara.
Det kan förstöra mina chanser i kongressvalet.
Vad kan du ha behövt stjäla? Jag vill förresten inte veta.
- Strumpor. - Strumpor?
Du ärvde en förmögenhet, men gör en massa dumheter.
- Pappa är borta. Skärp dig! - Lägg av.
- Huvudsaken är att hon mår bra. - Jag måste tysta ner det här.
- Ta hand om din image. Jag fixar det. - Bra. Jag måste begrava det här.
Tack så mycket, mamma.
- Hur tänkte du egentligen? - Jag ville känna mig levande igen.
Nathan bryr sig bara om sig själv.
Er far var också en alfahane. Du är däremot osjälvisk-
- och sitter hos döende människor. Den lönen räcker inte långt.
- Jag kan ju snatta strumpor. - Sätt inte alla framför dig själv.
Nathan utnyttjade det.
- Han fick ju hjälp av dig. - Han tar större plats än du.
Det är ditt fel att du tillät det.
- Jag älskar min bror. - Kärlek är överskattat.
Han älskar mig. Vi har jämt stått varandra nära.
- Du ser allt i rosenrött. - Det var elakt sagt, mamma.
Sen pappa dog säger du vad som helst men du borde tänka dig för ibland.
Jag är ledsen om sanningen gör ont, men du dyrkade honom som en hjälte.
- De känslorna besvarades aldrig. - Jo. Vi har ett band mellan oss.
Jag ska berätta en sak. När Nathan råkade ut för olyckan visste jag det.
Innan telefonsamtalet. Som om han sa det till mig.
Jag vaknade och visste att han hade blivit skadad.
Jag hatar att vara här. Hon har inga böcker.
- Jag ska bara börja packa upp. - Vi borde hälsa på pappa.
- Vad skulle det tjäna till? - Han kan hjälpa oss.
Han har ingen möjlighet att hjälpa oss nu.
- Jag vet att jag har gjort misstag... - Vad har du gjort, mamma?
Du måste förstå att jag aldrig skulle låta nåt hända dig. Jag lovar.
Varför tittade du så där på dig själv i akvariet?
- Hur länge? - Ett par timmar.
Det finns glass i kylen.
Ta för dig.
- Vad hände? - Jag besökte Linderman.
- Hur mycket? - 30.
- Spelar du igen? - Nej, det är räkningar.
Resten gick till Micahs privatskola. Allmän skola funkade inte.
- Vi skulle framstå som rika. - Med maffians pengar?
- Fan, Niki. Du är smartare än så. - Jag är bara två veckor sen.
- Det är väldigt stressigt just nu. - Jag undrar varför.
Jag håller på att bli galen.
Jag ser saker.
- Vadå? - Det känns som om nån bevakar mig.
Linderman vill ha sina pengar och försöker skrämmas.
Nej, det är nån annan.
Det är nån som jag inte kan se.
Låter det vettigt?
Nej.
- Jag beklagar det här. - Jag ska säga vad som låter vettigt.
Du måste få tag i 30000 plus ränta, annars måste du fly.
Passa honom.
Okej.
Ballt, va?
Hur hett tror du att det är där inne?
Sätt på kameran.
Scotty! Scotty! Kom igen!
- Ta det lugnt. - Jag mår bra!
Ta det lugnt.
Du är inte brännskadad.
Jag beklagar det som hände din far. Han verkade vara schyst.
Inte ens jag har det så här stökigt.
De var här också. Glöm det.
- 100 dollar för städning? - Nej, det är bra som det är.
Vi hyr ut veckovis. Jag måste veta att du har råd.
- Jag har ett jobb. - Vad för nåt?
- Jag kör taxi. - Du ska få en ansökan.
New Yorks invånare behöver en ledare som känner till världen
Nathan Petrelli tjänstgjorde i Bosnien
Hallå där!
Tänker du ignorera mig?
Jösses.
Isaac...
Vad gör du? Vad fan är det med dig?
Isaac!
- Sluta! Är du galen? - Uppenbarligen.
Jag minns inte att jag målade dem. Jag var hög. Jag ljög för dig.
- Jag har knarkat i en månad. - Du behöver hjälp.
- De är fantastiska. - Nej, de är onda.
- Vad pratar du om? - Vill du veta vad jag pratar om?
Ser du den här? Självmordsbombning i Israel.
- Jag målade den för tre veckor sen. - Och?
Och? Det här är dagens tidning. Titta på bussnumret.
Det här hände i går.
I går.
- Nånting är fel med mig. - Du ska få hjälp, Isaac.
- Det finns bara ett sätt kvar. - Du kan inte snabbavtända ensam.
- Låt mig hjälpa dig, snälla. - Nej!
Jag älskar dig.
Du kommer bara att bli lidande. Lämna mig i fred.
Stick härifrån!
Nu!
En tonårstjej sprang in i elden och räddade den biträdande brandkaptenen.
Tåget tillhör atomkommissionen -
- och det finns ingen uppgift om vad vagnen innehöll.
Jag fixar det, Nathan
- Jag är skyldig dig en gentjänst. - Det ser jag till att du minns
Nu är mamma officiellt ostraffad. Det kostade en hel del.
Varför skaffar hon sig inte en hobby?
De var gifta i 41 år. Hon vill ha uppmärksamhet. Hon är ensam.
- Ge henne lite tid. - Jag har ingen. Jag ligger efter.
Jag behöver din hjälp.
Jag tänker erbjuda dig ett jobb. Du är bra på att handskas med människor.
Nån måste organisera volontärerna. Dina instinkter är användbara.
Alla vet att jag är en haj. Det börjar synas i mätningarna.
Det ser bra ut om du hjälper mig.
- Jaså? Det var nåt nytt. - Då tycks jag sätta familjen främst.
Det låter egennyttigt men det gagnar dig också.
Varför försöker du få det att verka som om det har nåt med mig att göra?
- Du hörde inte vad jag sa förut, va? - Om att du kan flyga? Glöm det där.
Jag försöker göra det rätta.
- Jag har ett jobb. - Att se på när gamlingar dör.
Det känns gammalt. Killen som sitter längst bak i klassen och drömmer.
Du måste växa upp nu.
Jag vet att jag överskuggar dig, Pete.
Livet är orättvist, men jag kan inte göra nåt åt det.
Jag försöker vara schyst mot dig.
Jag vill inte ha ditt medlidande.
Tjena. Korsningen Center och Canal, tack.
- Solförmörkelse. - Ja.
- Jag undrar om den blir total. - Nej, inte här.
I en annan del av världen. En global händelse.
Då inser man hur liten planeten är. Vi är ganska små allihop, eller hur?
- Vad heter du? - Mohinder.
Jag heter Peter. Får jag fråga en sak?
Får du nånsin känslan av att du är ämnad att göra nåt extraordinärt?
- Du kanske märker att jag kör taxi. - Inte ditt jobb. Jag menar den du är.
Jag menar... att vara speciell.
- Ja, vi är alla speciella. - Det var inte så jag menade.
Vissa personer är mer speciella. Det är det naturliga urvalet.
De börjar som individer, precis som alla andra inom arten -
- anonyma, till synes vanliga, fast de inte är det.
Inom sig bär de den genetiska koden som får deras art att utvecklas.
Det är ödet.
Hallå!
Jag fattar inte att du bara stack!
- Jag vet, jag var där. - Du räddade livet på honom.
Välkommen hem.
- Lägg dig! 50000 är mycket pengar. - 50?
- Det var 30. - Mr Linderman vill vara schyst.
Du borde ha läst det finstilta.
Jag har en son. Han har bara mig.
- Jag kan fixa pengarna. - Så här gör vi: Jag har en idé.
Du tjänar 40 dollar på att ta av dig kläder i 20 minuter.
Du får chansen att sänka din skuld så får vi se vad som händer sen.
Kom igen.
Kom igen, visa vad du har.
Lyft upp blusen, raring.
Titta på den där magen.
Ge mig ett leende.
- Är det vad du vill? - O ja.
Vad är det, raring? Nu börjar det ju bli intressant.
Vad är det?
- Dra åt helvete. - Jaså?
Indiens yogier och Australiens aboriginer-
- kan böja tid och rum.
Anta att du har rätt.
Om du har den här kraften, vad ska du göra med den? Bli cirkusartist?
Man får inte sex för att man kan stoppa sekundvisaren.
När mina krafter växer kommer jag också att kunna böja rum.
Då kan jag teleportera mig vart jag vill.
- Som i "Star Trek". - Just det!
Varje hjälte måste få veta sitt syfte.
Då kommer han att prövas och utföra stordåd.
Jag behöver nog en stark drink.
"Stråla upp oss, Scotty!"
Folk tänker sig tiden som en rak linje...
...men tiden är faktiskt mer så här.
- Var lärde du dig det? - X-Men nr 143. Kitty Prydes tidsresa.
- En serietidning? - Tioåringar vill ha superkrafter.
Av alla människor har jag dem.
Dålig i skolan och på sport. Nu är jag nån.
Vad gör kraften för nytta? Kan du göra pengar?
Superhjältar använder inte krafter för egen vinning.
Vad är syftet? Kan du teleportera dig till tjejtoan?
Du inser inte ditt "syfte" där inne, men du kanske lär dig nåt om livet.
Ja, det skulle jag kunna göra.
Toppen. Gör det, då. Jag hämtar två öl till.
Jag ska teleportera!
- Det är Niki Lämna ett meddelande - Är du där, mamma?
När kommer du och hämtar mig? Du sa att du skulle vara tillbaka snart
Hallå? Hej. Simone?
- Är du upptagen? - Nej, jag är på väg hem.
- Möt mig hos min pappa - Jag är där om tio minuter.
- Skynda dig - Okej, vi ses.
Jag hoppar av här, tack.
Tack.
- Vart ska du, kompis? - JFK, tack.
Jag ska hem till familjen. Affärsresor är tröttsamma.
- Suresh, alltså. - Ursäkta?
Ditt namn. På ditt körkort som sitter där.
Det är indiskt, eller hur?
Det fanns en professor Suresh vid Madras universitet.
Genetiker, intressanta teorier. Jag tror inte att han undervisar längre.
Det känner väl inte du till?
Det finns nog många Suresh där du kommer ifrån, som Smith och Anderson.
Carla hade mage att säga att han inte duger till avel.
Som om han inte har vunnit flera priser. Helt otroligt.
Det är inte sant, Mister Muggles. Han är en riktig hingst.
- Just det. - Han juckar mot mitt ben.
Nog sagt om honom. Vad har ni gjort i dag?
Doug och jag såg en hemlös snubbe på väg till skolan.
Vi trodde att han var död, men han levde.
Kommer inte pappa hem i dag?
- Han kommer hem i kväll. Bra, va? - Då kan han se mina betyg.
Vad har du gjort i dag, Claire?
Jag gick genom eld utan att bli bränd.
- Vad menar du? Du är så galen ibland. - Lyle.
Jag tror att jag vet precis vad du menar.
Jag pratar om hundar igen och du säger nåt väldigt djupsinnigt.
Vi ställs inför många eldar i livet-
- och när vi möter våra rädslor blir vi sällan brända.
Du är väldigt klok, raring. Vad du än gjorde är jag stolt över dig.
Det är Mister Muggles också.
Eller hur? Vi är stolta över Claire.
Han är så stolt.
Vänta lite! Jag är ingen smygtittare!
Såg du mig? Jag gjorde det!
- Jag var på tjejtoan. - Toppen. Nu är du ett pervo.
- Jag teleporterade mig! - Nu räcker det!
- Du kan inte stoppa tiden! - Tro inte på mig, då.
Det finns 12,5 miljoner människor i stan. Ingen kan böja tid och rum.
- Varför vill du vara olik? - Varför vill du vara likadan?
- Därför att jag är sån. Likadan. - Det är vi alla!
Likartade. Yoghurt.
Yoghurt?
Jag vill vara speciell.
Vi är inte speciella. Vi är japaner!
Stanna här, då. Var som alla andra!
Jag vill djärvt bege mig dit ingen människa har varit förut.
Hiro.
Det stämmer, du är speciell! Du är super-Hiro!
- Vad letar du efter? - Morfin.
- Varför? - Du ska följa med mig. Det får du se.
- Jag måste berätta en sak. - Det får vänta.
Jag måste berätta det här. Jag måste sluta leva för andra.
Jag har aldrig vetat vad jag ska göra eller om jag har ett öde.
Vi ska prata om det sen men nu måste du följa med mig.
Du får ge sprutor. Du kan hjälpa honom.
Hjälpa vem?
Vi kan gå på bio på lördag-
- och kanske prova skor i Gardendales nya köpcenter.
Visst.
Jag älskar dig, mamma.
Men?
Inga men. Jag ville bara säga det.
- Du tror att jag vill vara bästisar. - Nej.
Det är okej. Vi kan gå på bio tillsammans.
Jag saknar dig bara, helt enkelt.
Jag vill vara din mamma. Jag vill ge dig råd, men inte stöta bort dig.
Jag vill ha råd.
Jag kommer inte att stöta bort dig, jag lovar.
Jag tycker inte att du borde bekymra dig över att passa in jämt-
- och vara populär. Jag vill inte att du gör om mina misstag.
Jag ville vara en intressantare person än jag är.
Du är intressant. Ingen annan mamma är hunduppfödare.
Nej, jag ville lifta genom Europa, studera konst-
- bli kär i en poesiciterande fransman.
Din pappa är underbar, men man bör veta vem man är och att det räcker-
- för man är speciell.
Apropå det...
Jag måste säga en sak. Jag var rädd att det skulle uppröra dig och pappa.
Du vet att du kan säga vad som helst till oss, raring.
Jag är gammal nog att få veta vilka mina riktiga föräldrar är.
Visst är du det.
Älskling! Jag är hemma!
Din far.
Hej, älskling!
Stygg Mister Muggles! Nej!
Jag är glad att du är hemma.
Jag slog i huvudet när jag klev ur taxin.
Hej, pappa!
Hej, raring!
Hallå, New York!
- Ingen kan förutsäga framtiden. - Jag såg det själv.
Isaac, här är nån som kan hjälpa dig. Han är sjukskötare.
Isaac!
Isaac?
Isaac!
- Simone! - Herregud.
- Herregud. Isaac? - Han lever. Ring larmcentralen.
Vad har du gjort?
Han har överdoserat.
Jag är på 215 Reed Street, nummer 7. Jag behöver få hit en ambulans fort.
Han har överdoserat.
Nej, han är vid medvetande. Men knappt.
Jag vet. Kan ni bara komma hit? Skynda er hit, snälla.
Okej, raring. Ambulansen är på väg. Håll ut bara.
Du kommer att klara dig, jag lovar.
Vi måste stoppa det.
Detta sökande, behovet att lösa livets mysterier
Vad spelar det för roll? Människans hjärta ser bara mening i det lilla
De är här
Ibland oss
I skuggorna, i ljuset
Överallt
Vet de ens det än?
Okej, jag är här.
Vad är det du vill?
Peter?
Jag har varit här uppe hela natten och tänkt på det här och mitt öde!
- Vad gör du, Pete? - Det är min tur att vara nån, Nathan!
Kom nu, Peter! Sluta larva dig!
Peter!
Du flyger, Nathan.
- Du flyger. Hur gjorde... - Jag vet inte.
Nej. Nej!
Fortsättning följer...