Livet följer sin egen vilja
STEVE LOPEZ POlNTS WEST
"Points West" av Steve Lopez.
En förman på ett bygge i Griffith Park hörde smällen.
Oj!
Han såg en cyklist göra en kullerbytta från cykeln
och dyka med huvudet före i den hårda asfalten på Riverside Drive.
God morgon, mina damer och herrar.
Vi landar snart i Los Angeles
och ber er se till att era säkerhetsbälten är fastspända...
Ett nödsamtal kallade ut räddningstjänsten från Station 76.
-Vad hände? -Du var med om en olycka.
-Vet du vad som hände? -En olycka, verkligen?
Jag minns inget av det här, inte heller orsaken till vurpan.
-Våra batterier är slut. -Jag har varit här i sex...
Hör på. Vänta lite. Vi ska strax...
Hypokondriker.
OP-sal 2.
Vid County-USC fanns närmaste akutmottagning,
och jag insåg snabbt
att om man befinner sig där
utan större skador än en bula i skallen,
tillhör man de lyckligt lottade.
Oj.
Redo.
Det här känns inte riktigt bra.
Tack.
Du har inga nya meddelanden.
Okej.
Verkligen?
Läkarna sa att jag kunde vänta mig desorientering i upp till fyra veckor.
Jösses.
Jag fiskar inte efter medömkan. Jag vill bara att ni ska veta...
Jag fiskar inte efter medömkan.
Jag vill bara att ni förstår bakgrunden
om jag börjar skriva om vilket toppenjobb
guvernör Schwarzenegger gör.
S-C-H-W-A-R-Z... Strunt i det.
Föråldrat. Saknar sammanhang.
Synk: stoffinho17
Så frågan är...
Hej, Toby.
Teoretiskt kunde jag, med tanke på att han har gett upp
sin position i muskelbyggartidningarna, kanske få intervjua honom?
Okej. Är min icke-germanska härstamning ett problem?
Du förstår... Det blir roligt. Det är bara en artikel.?
Måste jag gå på steroider länge för att ens få fråga?
Bra.
Gail, jag gillar referensen till "detta bör beaktas",
men flyttar nog ner det ett stycke.
-Skicka över det bara. -Tack. Du ska få ett nytt skrivbord.
God morgon, mina herrar.
-Tack, Brigitte. -Hej. Kolla här.
Enligt en studie är andelen amerikaner under 35 år
som läser tidningar nu under 40 % .
-Fyrtio? -Fyrtio.
Gruppen som minskar mest är högutbildade kvinnor.
-Dra i mitt finger. -Jösses.
Hej, raring.
"Välkommen, Steve" vore trevligt.
Tack. När Lopez och jag började...
Fick ni gå tre mil till skolan i snön utan skor?
...brydde sig folk om världen.
-Eller hur? -Folk brydde sig.
Vi ligger i krig och det enda som säljer
är muffbilder av Lindsay Lohan.
Tryckte nån verkligen det där?
-Jag trodde att det var på webben. -Okej.
-Jag menar bara... -Jag såg inte.
...att om man trycker en utmärkt
artikel på första sidan om hur storföretagen profiterar på kriget
och får mindre än tio läsarreaktioner...
-Men... -Artikeln var bra.
-Tack. Läste du den? -Ja.
-Jaså? -Jag läste den inte, men älskade den.
Samtidigt får Lopez skrubbsår i pannan
och får typ 75 mejl
från oroliga läsare.
-Jag jobbade hårt med artikeln. -Ursäkta i så fall.
Det är nåt galet med världen.
Hallå, det är nåt galet med världen.
Ditt ansikte sårar mina känslor.
Det där är trakasseri.
-Mary? -En miljögrupp studerar...
-Snälla. -...kemiska gifter
-i människors kroppar. -Jag...
-Ge blod och skriv om det. -Jag ska kolla mejl.
Det vore nog en bra idé för dig.
Kul att du tycker det. Redan gjort.
Vad tänker du?
Jag tänker: "Nej, tack."
Det var kul. Folk älskar när du blöder.
-Läsare. -Lurad.
Vad kallas det du nyss gjorde?
-Transferens. -Freud.
Freud. Tack. Nej.
Tråkigt med ansiktet.
-Jag hatar nålar. -Skriv det.
Ursprungligen ett läger för nybyggare
utanför vad som då var byn Los Angeles.
Det kallades La Plaza Abaja, eller Lägre torget.
Gillar du Stevie Wonder?
My Cherie Amour, Sunshine of My Life.
Signed, Sealed, Delivered.
Man borde inte skriva på fiolen.
Man borde behandla den som ett barn och skydda den.
Du har bara två strängar.
Jag vill bara spela musik,
och det här är problemet.
Den saknas, den saknas, den fungerar inte.
Men så är det i allmänna skolor i Cleveland.
Där finns många militärstatyer.
-Väldigt militärisk stad. -Är du därifrån?
Där finns inte många musiker.
Där finns Severance Hall och The Music Settlement.
Ohio State University.
Men i Los Angeles finns Los Angeles-polisen, LA Times
och Los Angeles Lakers.
De är också arméer. Militärt regemente, experiment,
Roman Gabriel, romersk katolicism, överste Sanders,
-men den här... -Sanders.
...är orkesterns quarterback.
Cellon kan beledsaga honom,
men inte vara konsertmästare.
Han spelar solostämman. ltzhak Perlman, Jascha Heifetz.
Man kan inte spela i Cleveland på vintern
på grund av all is och snö.
Så jag föredrar Los Angeles, Beethovens stad,
det regnar aldrig i södra Kalifornien.
Om det gör det går jag in i tunneln
och spelar så mycket jag vill.
Jag är mållös över statyn. Är inte du?
-Trevligt att träffas. -Vet du hur den kom hit?
-Nej. -De kanske lämnade av den sent på natten.
Det är fantastiskt att sitta här i timmar och titta på den.
-Det är helt otroligt. -lngen aning.
Det är helt otroligt
att en så stor man som Beethoven är Los Angeles ledare.
Ja.
Jag är Steve Lopez, LA Times.
-Lopez, L-O-P-E-Z? -Ja.
Lopez, Los Angeles Times. Mr Lopez.
-Vad heter du? -Lopez.
Nathaniel Anthony Ayers Junior.
N-A-T-H-A-N-l-E-L A-N-T-H-O-N-Y
A-Y-E-R-S J-U-N-l-O-R.
Eller bara J-R-punkt.
Ursäkta mitt yttre. Jag har haft lite problem.
Jag också.
Vilka är Nancy, Paul och Craig?
De var mina klasskamrater vid Juilliard.
God dag, Juilliard School.
Akademisekreteraren, tack.
Vad är på gång?
Topphemligt. Jag kan inte berätta.
-Hur många? -Fler än vi kan undvara.
Så här fungerar det tydligen.
När börsen sjunker måste vi avskeda reportrar.
När börsen rasar får vi avskeda ännu fler.
Det skapar ju inte...
Hej, Steve Lopez från LA Times. Jag undrar
om en Nathaniel Anthony Ayers har studerat hos er.
A-Y-E-R-S. Ursäkta.
Barnsäkert lock.
-Hur mår vår son, förresten? -Bra.
Han trivs i skolan. Han gillar sin homosexuelle rumskamrat.
Du borde ringa honom.
-Det har jag gjort. -Du ljuger.
Jag söker honom. Han ringer inte upp.
-Han ringer upp mig. -Mary...
-Försök igen. -Ja, Mary.
-Ja, Steve.
-Jag måste ta samtalet. -Toppen.
-För jag har ingen story. Hallå? -Ring honom.
Beklagar, vi har inga uppgifter
om nån Nathaniel Anthony Ayers vid Juilliard.
Verkligen?
Då har jag ingen story.
Tack för att ni kollade.
Jag gör inte den där blodgrejen.
VlOLlNKlLLEN
Jag har för många andra bra uppslag.
Min pappa blir imponerad när han får höra att jag har träffat dig.
Han älskar din spalt.
Och du själv?
-Jag läser inte tidningar så ofta. -Jag förstår.
Men när jag gör det...
Oj! Ska jag fylla alla de där?
Jag behöver också lite hår och lite urin.
Enkelt.
-Då så. -Okej.
Knyt handen.
Kom igen.
Fan också.
-Lopez. -Mr Lopez?
Ja, kan du vänta lite?
Jag har lite tekniska problem.
Det här är Rosie Delgado från Juilliard School.
Mr Lopez?
Ja, fortsätt.
Efter vårt samtal kom jag på att jag bara kollade våra examinater.
Så jag tittade i matrikeln, och där fanns han.
Nathaniel Anthony Ayers skrevs in 1970
och hoppade av mot slutet av andra studieåret.
Tack.
"Points West" av Steve Lopez. Nathaniel var blyg när vi först träffades.
Han drog sig... Han backade undan.
Han... Nathaniel är... Är vadå?
Nathaniel är... En bra artikel är vad Nathaniel är.
Nathaniel är försvunnen.
Fan också.
-Tvättbjörnar. -Jaså?
-De är skyldiga. -Jösses.
Vad gör de? Äter gräset?
Nej, de äter maskar i gräset.
Äter de maskar i gräset?
Ja. Det ser för jävligt ut.
-Vet du hur jag blev av med dem? -Nej.
Prärievargsurin.
-Oj. Prärievargsurin? -Allvarligt. l pulverform.
-Märkligt. -Det är en hel industri.
Lustigt.
-Jag heter Neil, förresten. -Okej.
Ångest, rastlöshet, lyckorus. Om du känner...
Jag kunde inte sova på nätterna...
Oj. Och hur ska det användas?
Ska jag sprida det i trädgården?
Först kan du blanda urinpulvret med vatten.
-Vänta. Kan jag? -Jag kanske skulle ha sagt "måste".
Sen hänger du påsar med vätskan i trädgrenar.
Gör folk så här i hela södra Kalifornien?
Jajamän. Förra månaden sålde jag lite till Paula Abdul.
Men inte Simon Cowell? För det vore spännande. Förstår du?
Jag ringer tillbaka sen.
Hej.
Hej, Nathaniel.
Kommer du ihåg mig?
Beklagar.
Har du tid ett ögonblick när du är klar?
Säg till, bara.
Jag råkade se dig och tänkte...
Det var inget.
Mr Steve Lopez, LA Times, Los Angeles, Kalifornien.
Hej, Nathaniel.
Jag söker efter mr Beethoven,
men han far bort som en dröm.
Jag försöker komma i form, men jag har inga noter.
Beethovens Stråkkvartett, opus 59, nummer 1,
Violinkonsert, opus 61 i D-dur,
Konsert nr 5, opus 73 i Ess dur, röd bil, grön bil,
en polisbil, och Gud är på andra sidan muren.
Jag måste gräva en grop och gräva ner mänsklig avföring.
De hade inte anständigheten...
Jag har letat efter dig.
-...att använda toa. -Du har visst flyttat.
Det är fint här, för man kan spela musik
och duvorna applåderar när de lyfter,
och där ligger LA Times-byggnaden.
-Jag jobbar där. -Mr Steve Lopez, kolumnist.
New York, Cleveland, oviktigt.
Jag behöver bara titta upp
för att veta var jag är.
Jag skulle vilja...
Jag är i LA, Kalifornien,
-LA Lakers. -...skriva om dig
i tidningen.
Magic Johnson Theaters.
Han är basketspelare men också en stor svart man.
Om jag skulle skriva en artikel om dig?
Los Angeles Times, Los Angeles-tidning.
-Kolumnist Steve Lopez. -Ja, det är jag.
Får jag spela in det här? Jag vill skriva en artikel om dig.
En kolumn om hur en kille som du hamnar på gatan.
-Vad säger du? -Mr Lopez får göra
vad mr Lopez behöver göra.
lngen kan förbjuda Lopez att göra det han vill.
Är du i flygplanet?
Nej, jag står här.
Jag vet inte hur Gud fungerar.
På Juilliard sa de att du hoppade av dina studier där.
Jag misslyckades på Juilliard.
-Vad hände? -Det funkade inte.
Jag vet inte vad som hände.
Ska jag kontakta nån? Anhöriga?
Anhöriga? Miss Floria Ayers, min mamma.
Hon har skönhetssalong. Skönhet är konst. Musik är skönhet.
Jag går inte dit. Jag fixar min egen frisyr,
men mamma har alla i trakten som kunder.
De går gärna dit. Hon är en fantastisk kvinna.
Men du kan inte prata med henne, för hon är död.
Det var tråkigt att höra.
Vem ska jag ringa?
216-962-67 46.
Vems nummer är det?
Det är rena drömmen här ute, mr Lopez.
Solen skiner. Nätterna är kalla och stilla
och jag ser att alla ler.
-Levererad några timmar före... -Folk vill veta...
Hej, jag söker Jennifer Ayers-Moore.
Hur ska vi vinna kriget?
Hallå?
Hej, jag är Steve Lopez från LA Times.
Jag talade med din moster, tror jag. Hon föreslog att jag skulle ringa dig.
-Om vad? -Om din bror, Nathaniel.
Är han död?
Va? Nej, han lever.
Mår han bra?
Han... Ja. Han är hemlös. Du kanske inte vet det.
Han är mycket klipsk. Får jag spela in?
MÄN KOMMER FRÅN MARS, HON STAL MlN PENlS
Och begåvad. Juilliard och så.
Ursäkta.
-Vad hette du? -Steve Lopez.
Varför ringer du mig?
Jag ska skriva en artikel om Nathaniel.
Varför?
Det är mitt jobb. Alla har en historia att berätta, och det är intressant
att en Juilliard-elev nu är hemlös.
Han verkar klipsk och vänlig och...
Han spelar violin på gatorna och jag tänkte...
Spelar han violin nu?
Ja. Hurså? Spelade han nåt annat tidigare?
Hej då, mamma.
-God morgon, Nathaniel. -God morgon, miss Little John.
Vad tänkte du spela för mig?
Lite Beethoven. Jag älskar Beethoven.
Han var yngre än jag när han började spela piano.
Jag ville spela piano, men alla spelade piano
och det finns bara ett i skolan så det är svårt att hinna öva.
Så jag valde cello. Knappt nån i skolan ville spela cello.
Beethoven komponerade redan när han var elva.
Jag är redan äldre än så,
så jag har mycket att ta igen.
Låt mig höra dig spela.
Nog var han begåvad. Jag ringde hans mor den kvällen.
Jag sa att han var det mest begåvade barn jag nånsin hade träffat på.
Jag sa att om han satsade helt på musiken,
verkligen satsade helhjärtat, så skulle hela världen ligga öppen för honom.
Och det gjorde han.
Kolla om miss Marthas peruk är klar. Den ligger på köksbordet.
Okej, mamma.
Miss Florence, jag är tillbaka om tio minuter.
Han får ingen sömn.
Han kommer att ta kål på flickan...
10 000 dollar! Jag sa att han borde köpa nåt verkligt fint till mig.
Snart gjorde han inget annat än spelade.
lngen football eller baseball. Bara musik.
Dag ut och dag in.
Hela världen förändrades omkring honom.
Men han brydde sig bara om en enda sak.
Musik.
Är du vaken?
Vet du vad jag hör när du spelar?
Jag hör Guds röst...
Jag menar allvar.
Du har en stor gåva, vännen.
En utväg.
Hela världen ligger öppen för dig.
"Points West" av Steve Lopez.
Nathaniel var blyg första gången vi träffades. Punkt.
Han backade undan när jag gick fram för att säga
att jag gillade hur hans violinspel
överröstade tryckluftsborrarna
Hjälp oss.
på Grand Street. Punkt.
ORKANEN KATRlNA
Nathaniels första instrument var cello.
Märkligt nog gick han aldrig hos en violinlärare.
Han har aldrig... Punkt.
Han har aldrig fått violinutbildning.
Han gick över till violin när han blev hemlös.
Violinist med två strängar
En dag frågade jag honom om hans förhoppningar och drömmar.
"Enkelt", sa han. "Jag vill få de saknade två strängarna. "
Käre mr Lopez,
imorse läste jag din artikel om gatumusikern
och blev djupt rörd.
Jag spelade på denna cello i 50 år,
tills jag fick reumatism.
Var vänlig och ge den till mr Ayers,
tillsammans med mina böner för hans hälsa och säkerhet.
-Nathaniel! -Jag försöker bara
städa upp här i tunneln.
-Nathaniel! -Men de låter mig inte hjälpa dem.
Jag står inte ut med det.
-Jag vill inte se allt förfall... -Är du galen?
...de respekterar inte Beethoven...
Vad håller du på med?
...jag säger till alla att jag inte står ut med...
-Nathaniel! -...detta förfall. Jag vägrar.
Stanna där!
Jag vill inte se detta förfall här i tunneln.
Bra.
Minns du att jag tänkte skriva om dig?
Jag har gjort det.
När folk läste att du spelade på två strängar
tyckte några att du skulle ha nåt bättre att spela på.
Nej. Jag har inte råd med den.
Du behöver inte betala. Det är en gåva.
-Det är säkert ett fint instrument. -Gratis.
Folk är väldigt generösa.
Men så här är det.
Det är farligt att ha nåt så värdefullt här på gatan...
Oroa dig inte för det, mr Lopez.
Jag har blivit rånad 1 4 gånger.
Jag ska skydda instrumentet med mitt liv.
Det är det jag menar.
Det finns ett ställe
några kvarter bort som heter Lamp.
-Jag kan inte gå dit. -Vänta.
Jag kan inte gå dit.
-De röker. -Jag talade med dem.
-Du får ha cellon där. -De kastar fimpar där.
De gör det bara för att plåga mig.
Så är det. Om du vill spela, måste du göra det där borta.
-Det går inte. -Jo då.
Men du får förstås provspela den här.
-Får jag spela den här? -l några minuter,
sen kör vi den till Lamp.
Att ligga där som ett svin i en filt.
Bara de stora. Bara de stora.
Yo-Yo Ma, Jacqueline du Pré,
och den coolaste av dem alla är
Janos Starker.
Jag måste hartsa stråken. Det är som att mata en papegoja.
En stråke behöver harts liksom en polisbil behöver fångar.
Packa ner den. Vi kör den till Lamp. Där kan du spela mer.
Jag har inte fått lära känna henne än.
-Så... -Visst får du spela.
-Bara inte här. -Det här är perfekt miljö
-för musik. -Det här?
-Nej. -Jo.
Det är en trottoar.
-Vi var överens. -Nej. Du har sönder stallet.
-Du kommer att hälla vatten i den. -Kommer jag?
-Den blir förstörd. -Varför?
-Jag gav dig den. -Den blir förstörd,
-för du har sönder den. -Jag tänker inte...
Du får inte bli dödad för den.
Du kan inte. Låt mig lägga den i väskan.
Gör det då.
Tack.
När man inleder en relation med nån...
-Gör ingen stor grej av det. -Det är det.
Strax är du vid Lamp
och kan fortsätta spela.
-Okej? -Det är en ny relation.
-Den får inte ta slut. -Hittar du dit?
-Det går inte. -Släpp den. Jag kör dig dit.
Jag kan ta den i min kärra.
Vad gör du? Släpp den.
-Öppna fingrarna. -Ser nån...
Ser nån vad han gör?
-Han stjäl den. -Vi... Vi ses där.
Korsningen av San Julian och 6th.
Okej?
-Jag kör. Du kan gå. -Jag hittar dit...
Ska vi ses om en halvtimme?
Jag har knark att sälja.
Nej tack.
Jösses.
Nej tack.
Tennisskor.
Jösses.
En i taget. En i taget.
Langaren. Tio cent.
-Hej, är David här? -Ja.
Jag skulle träffa David.
-Vem? -David.
David? Jag kan hämta honom.
Tack.
David!
Hej.
-Hej. -Hej. Vill du anmäla dig som frivillig?
Steve Lopez, Los Angeles Times.
-Var inte rädd. Kom in. -Tack.
Alla i personalen har nyckel,
så om jag inte är här kan nån annan hämta den åt honom.
-Han kommer snart. -Okej.
Han sa att han skulle komma.
Kan du skriva in dig?
-Visst. -Tack.
-God dag. -Hej. Hur mår du?
Jag är trött. De verkar inte kunna hitta
rätt medicin för mig.
-Förstår du? -Ja.
När de gav mig litium
var liksom en del av hjärnan
i funktion.
Förstår du?
När jag tar litium och så,
försvinner rösterna i mitt huvud.
När de börjar höras
så tystnar de av medicinen.
Jag gillar inte det.
lbland är rösterna en tröst.
När de tröstar mig och jag får litium
har jag inte längre rösterna som tröst.
Förstår du?
Fattar du vad jag menar?
-Får jag sitta här? -Visst.
Okej.
-Jag heter Steve. -Jag också.
Jaså? Hej.
-Du hittade en bra plats. -Ja, just det.
Är du ny personal här eller...
-Nej. Jag bara väntar på nån. -Okej.
Jag försöker ta hand om Leeann.
Han är ljuspunkten i mitt liv. Vi gillar samma saker.
Och vi trivs tillsammans.
Tack, Leeann. Skönt att höra dig säga det.
Jag kallar honom Nasse och sånt.
Fast det är inte snällt, för han är illa däran.
Vi trodde att hans problem var kokain.
-Men han har cancer i bukspottkörteln. -Jaså?
KK är fransk, egyptisk och afro-amerikansk.
Jag är fransyska till en fjärdedel.
Jag kan sjukdomar. Jag vet hur man behandlar dem.
Nu förstår jag folk. Jag kan hjälpa många snabbt
och ge dem tröst.
De har italienska sköterskor, 1,90 långa, på sjukhuset
och en av dem behandlade mig som skit.
Det här är nog den vredens dag som Bibeln talar om,
nån som talar stora och hädiska ord, har det som datorn...
Datorn är förmodligen Vilddjuret.
Min faster fick 16 elchockbehandlingar
för att hon vägrade ligga
med sin sexgalne man.
Han betalade 100 dollar var till horor,
låg med dem och kom hem
och gav min faster en massa sjukdomar.
Jag blev sjuk. Jag jobbade där.
Jag blev jättesjuk en dag. Jag hade infektion i matstrupen.
Grannens hund blev sjuk en dag och det enda jag hade till hands
var ett paket tetracyclin för mina kycklingar.
De hade inte tid att behandla henne just då.
-Du är fantastisk. -De hade redan...
SYNDENS LÖN ÄR DÖDEN
MEN GUDS GÅVA ÄR EVlGT LlV
Jag gillar mig själv Jag gillar mig själv
lskallt! lskallt!
"Points West" av Steve Lopez.
Jag la in Nathaniels nya instrument och väntade.
Femton minuter. Trettio minuter. En timme.
För länge, för vet du vad, dumskalle,
du har en deadline imorgon.
Och en artikel om en kille som inte kommer
är ingen artikel.
Nathaniel. Nathaniel. Nathaniel.
PRÄRlEVARGSURlN
Okej.
ADOPTERA-EN-MOTORVÄG Ateisterna i Los Angeles
Så ni förenas av icke-tro.
-Just det. -Ja.
Har ni icke-möten?
Och icke-gudstjänster?
Vi prövade, men...
-Ni hade inget att prata om. -Nej.
-Nu har vi en webbsajt. -Stiligt.
Nåt annat ni inte tror på?
-Ursäkta. -Ja, faktiskt...
-Ursäkta. -Okej.
-Lopez. -Hör du det här?
Ursäkta, jag hör inte.
Jag sa.: Hör du det här?
Om den här familjen tror att de kan ha en vanlig konversation...
Det här är min lägenhet.
Nathaniel Anthony Ayers Junior. N-A-T-H-A...
-Jag behöver ro för att öva. -Nej, du är bra ändå.
Men jag måste öva så att jag kan vinna.
Man måste vara på topp när man uppträder.
-Hon får inte slå mig. -Han måste öva.
En halvtimme räcker för mig.
En halvtimme.
Nathaniel.
-Nathaniel. -Nathaniel.
-Nathaniel?
-Nathaniel. -Nathaniel.
-Nathaniel Ayers. -Nathaniel.
-Nathaniel Anthony Ayers. -Nathaniel.
-Nathaniel. Nathaniel. -Nathaniel.
-Ayers! -Nathaniel!
Jag mår bra, mamma, jag bara...
-Jag är så stolt över dig, vännen. -Tack.
Jag vet bara inte alltid vad som händer, och...
Det kommer att gå bra.
Det är så skrämmande...
Jag har svårt att skilja mellan saker.
Att hålla saker åtskilda.
Om ni vill ringa, lägg på och ring upp igen.
Om ni behöver hjälp...
-Där är din smärta lagrad. -Nathaniel.
Måla det gult.
-Nathaniel. Nathaniel. -Måla bröstet gult.
Det skyddar mot smärtan.
Nathaniel.
Jag ska skydda dig mot smärtan.
-Jag skyddar dig mot smärtan. -Jag skyddar mot smärtan.
Jag skyddar dig mot smärtan.
Jag skyddar dig från deras ögon och öron.
Nathaniel.
Är stycket för avancerat för dig?
De lyssnar på dig, Nathaniel.
De hör dina tankar, Nathaniel.
-Jag hör dina tankar, Nathaniel. -Skärp dig då.
De hör dina tankar, Nathaniel.
-Tänk inte, Nathaniel. -Takt 1 79, tack.
-Fly, Nathaniel. -Fly, Nathaniel.
-Spring.
Du borde gräva en grop och krypa ner i den.
Spring!
-Du blir aldrig fri. -Du blir aldrig fri.
-Spring! Spring! -Du blir aldrig fri.
-Kvickt som en hare. -Nathaniel.
De hatar dig med sin vita, hjärtlösa vrede.
-Hjärtlösa. -Göm dig.
-Göm dig här. -Hjärtlösa.
Vi ser dig, Nathaniel.
-De ser dig. -Vithet.
-Du kommer aldrig undan. -Vithet.
Du kan inte gömma dig.
-...din vita... -Vithet!
-Du kommer aldrig undan. -Vithet. Vithet.
Vithet.
-Ge mig det, jag vill ut. -Okej.
Detroit? llsketerapi.
Fantastiskt, va?
Verkar jag behöva hantera min ilska?
Ja, när som helst.
Han lugnar ner alla.
-Vad lider han av, schizofreni? -Jag vet inte.
Kontakta psykiatrin och ta reda på det.
Jag litar inte så mycket på diagnoser.
Vad menar du?
Vad jag menar?
Hur hjälper man nån om man inte vet vad han lider av?
Titta på dem.
De har alla fått fler diagnoser än du kan föreställa dig.
Så vitt jag kan se har det inte hjälpt dem.
Men han behöver medicin, eller hur?
Jag ska säga vad han inte behöver.
Ytterligare nån som säger åt honom att han behöver medicin.
Fan också.
-Vart tog han vägen? -Vem?
-Nathaniel. -Fråga inte mig.
-Tack, Steve. -lngen orsak, Steve.
-Fortsätt gå! -Det är en snut där borta.
-Han skjuter negrer. -Har du stålarna?
-Ja, jag har stålarna. -Vänta, vänta.
Hallå, vänta!
Vill du köpa lite godis?
Snuten. Snuten.
Det här är inte...
Han är ingen riktig polis.
Fan. Var är min pistol?
Stick.
Jag gick till biblioteket
för att låna lite noter.
Sonat 1 i F-dur, opus 5,
Sonat 2 i A-dur, opus 69 för stråkkvartett.
Vad hände? Fick nån stryk?
Överdos, tror jag.
Härom kvällen... Nån blev nedslagen där borta
och fick ansiktet sönderslaget. Rena kalabaliken.
Jag fattar inte varför nån gör så.
-Sover du här? -Jag sov på Wall Street förut,
men det var för lortigt där.
Mr Lopez, min vision...
Tyvärr måste jag bli som Beethoven.
Göra som han gjorde och sen dö. Tack, mr Lopez.
Min vision är inget överdrivet,
mest att ta sig över gatan oskadd.
Hedra din fader och din moder,
så fungerar musiken av sig själv.
Det är allt man kan göra.
När man tänker på det
så kan man inte göra mycket annat.
-Vill du ha nåt att dricka? -Nej tack.
Tack.
Jag måste stoppa om killen här, bekvämt och fint.
Lägga kudden där. Se till att hörnet...
Här kan du ligga.
Tänker du ofta på författare, mr Lopez?
Tänker du på författare som jag tänker på musiker?
Skrivandet är mitt levebröd
och det är inte som det en gång var.
Jag älskar att tänka på musiker.
Jag tänker mig Beethoven och Mozart i fönstret där det lyser
och de känner hunger och törst precis som vi.
Det är änglalikt.
Jag tror att dessa Guds barn sover gott inatt.
De sover och drömmer precis som människor.
Fader vår,
som är i himlen,
helgat vare Ditt namn.
Tillkomme Ditt rike,
ske Din vilja
på jorden såsom i himlen.
Giv oss idag vårt dagliga bröd...
Skicka vidare. Det finns massor.
Och förlåt oss våra skulder,
såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Jag kände bara till lite om honom.
Jag såg honom spela violin på en mejerilåda i morgonsolen,
ett mellanting mellan underbarn och vrak.
Varje kväll stoppar min vän Nathaniel undan instrumenten
och sover bland våldsmän och hallickar,
bland fyllon som tuppat av på gatan
medan råttor stora som köttfärslimpor pilar upp ur avloppen för att hitta föda.
...och inled oss icke i frestelse utan fräls oss ifrån ondo.
Ty riket är Ditt,
och makten och härligheten,
i evighet.
l all evighet.
Jag säger att han inte hör hemma här. Han säger att han vill vara här.
Han säger att det är hans eget val.
Ska jag nöja mig med vad han säger eller försöka tvinga honom inomhus?
Vore inte lite tvångsmedel mer humant
än att lämna honom på gatan
mitt i denna koloni av sargade, hjälplösa själar?
Jag hoppas att du kan sova gott, mr Lopez.
Jag hoppas att hela världen sover gott.
Kvällskonsert för råttor och cello
A-D-A-M C-R-A-N-E. Han vill ses.
Vem?
Han från Los Angeles symfoniorkester, Adam Crane.
Han undrar om du vill gå på konsert
i Disney Hall som hans gäst nån gång.
De spelar Beethoven.
-Ludwig van? -Beethoven, hela säsongen.
De spelar en snart. Den Tredje.
-Vad är det för datum idag? -Nej, Tredje symfonin.
Jag vill inte ställa till en scen.
Jag vill inte synas.
Det är omöjligt. Det går inte.
Om jag fixar in oss på en repetition?
Kom, Nathaniel.
Jag la nycklarna...
Kom igen. Lås upp.
-Nej, mr Lopez. -Kom, vi måste gå.
Jag kan inte lämna sakerna här.
Folk kan ta dem.
Hela orkestern väntar på oss. Vi går.
Här finns knarkare och rökare
som stjäl allt jag äger.
-lngen stjäl nåt. -Jag kan inte gå.
Vi får prata med borgmästare...
-Det är skräp. -...Villaraigosa,
-eller presidenten. -lngen tar sakerna.
-l hörnet... -Nej, mr Lopez,
Jag kan inte gå upp dit.
Okej. Jösses.
Fantasia. Walt Disney Hall. Kalle Anka.
Jag måste vakta här,
för jag litar inte på typerna här.
Okej. Då så.
En insekt ger inte en hund order.
Okej! Förstår du? Okej.
Jag skiter i om vi går eller inte. Förstår du?
Jag kunde göra miljontals andra saker just nu.
Saker jag får betalt för att göra.
Jag har ett jobb. Jag är en yrkesman.
-Ursäkta. -Okej.
Va?
Jag lämnar ändå inte min kärra här.
Okej.
Välj sida.
Företaget erbjuder dig ett generöst avgångsvederlag.
Ja.
-Jag förstår hur svårt det är. -Vänta!
Säkert.
Tyvärr är det så här i vår bransch.
Nathaniel, skarp vänstersväng strax.
Mr Lopez, hur är det?
När var du sist i en konsertsal?
Det här är toppen.
Där är dirigenten.
-Bara vi. -Just det, bara vi.
Det är så det ska vara.
BESÖKARE
-Han är i salongen. -Vem då?
Beethoven.
Sjung ut hatet!
Lägg av.
-Okej! -Stark avslutning.
Upp med dig.
Jag lovar, det var en otrolig upplevelse,
alltihop, hela dagen.
Om du hade sett honom, känt hans...
Det är samma lokal.
Vi lyssnar till samma jäkla musik... Men nej.
Att se honom är en sak, men att känna honom...
Jag ser på honom. Han ser på musiken.
Medan de spelar säger jag:
"Herregud, det finns nåt högre.
"Nåt högre som han lever i och med."
Jag har aldrig upplevt det, men jag ser...
Jag vet inte ens vad fan man ska kalla det.
-Hänryckning. -Vad sa du?
-Hänryckning. -Okej. Hänryckning, sa du?
-Ja. -Tack.
Att vara tillsammans med honom
och se hur hänförd han är. Han ger sig hän.
Jävlar, raring.
Jag har aldrig älskat nåt som han älskar musik.
Du, jag tänkte på min dag.
Jag tänkte inte på dig.
Jag tror dig, raring.
Ring borgmästaren. Han sökte dig.
-Vilken borgmästare? -Borgmästaren!
Okej.
Ringa borgmästaren.
Tack.
"Points West" av Frank Sinatra.
Nu och då, i denna stad där så mycket är fel,
lyckas makthavarna göra nåt bra.
Los Angeles har den tvivelaktiga äran
att vara de hemlösas huvudstad i landet,
och gatan är skådeplatsen för denna kris.
Därför är jag glad att tillkännage
att jag ökar stadens ekonomiska bidrag till detta område
med 50 miljoner dollar.
Det händer ibland
att det jag skriver inte går raka vägen ut i tomma intet.
Det händer ibland
Borgmästaren lovar 50 miljoner dollar till hemlösa
att det når rätt läsare i rätt tid.
Det händer ibland att både hjärtan och plånböcker
hos stadens ledare öppnar sig samtidigt.
Och när det händer
blir staden en bättre plats.
-Steve. -Ja?
Din pojkvän är där nere.
Tack.
Jättekul.
-Nathaniel? Hur mår du? -Jag mår bra.
-Säkert? -Säkert.
Behöver du nåt?
Man behöver bara vad man kan bära
och jag har allt med mig: min madrass,
-mina trummor, min blomma. -Okej.
-Min vattenflaska, allting. -Du, hör på.
Du får inte slå dig ner här.
-lnte? -Du får inte slå dig ner här.
Det går inte. Beklagar.
Det gör inget alls, mr Lopez. lnget alls.
Du förstår, va? Det är en bestämmelse.
-Jag är här borta ifall du behöver mig. -Där borta?
Okej. Är allt bra?
Ja, jag bara... Ja.
Beklagar. Jag måste...
Okej, mr Lopez. Jag förstår att du jobbar.
Du jobbar. Du måste jobba. Folk måste jobba.
Var inte i vägen när folk jobbar.
Du ska inte stå här
i vägen för folk, särskilt inte mr Lopez.
Om du gör det säger han åt dig att ge dig iväg,
för han måste jobba.
-Jag tror att han är bra. Verkligen. -Säkert...
Jag bara... Det här är toppen. Det kommer säkert att hjälpa honom.
Du är precis vad han behöver.
Tack.
-Låter det vettigt? -Ja då.
Graham Claydon Förste cellist - LAPHlL
-Graham Claydon. Tack. -Till din tjänst.
Vi behöver ett ställe där de kan repetera, typ en lägenhet.
Ber du om en lägenhet åt Nathaniel?
-Ja. -Vill han ha en lägenhet?
-Ja. -Har han sagt det?
-Ja. -Du snackar goja, Lopez.
-Jag vill inte ha nån lägenhet. -Det är det inte,
utan en musikstudio
där mr Claydon kan ge dig cellolektioner.
Be mr Claydon att komma hit istället.
Det är rätt ställe att spela.
Nej, han gillar inte tunnlar.
Han kan ge mig lektionen här.
-Det måste vara tyst... -Tja...
...för cellolektionerna, så din lägenhet...
Det är inte min lägenhet.
Jag vet. Den tillhör ingen.
Jag vill inte ha nån lägenhet.
Jag behöver ingen lägenhet.
Beethoven bor ute i det fria.
Lägenheten är inte poängen.
Han är ledare för Los Angeles.
-En chans för dig. -"Angeles" betyder "änglar".
-Änglar är fria... -Vill du ha chansen?
-Man kan inte fånga... -Sluta.
-Vill du ha chansen eller inte? -Har du en lägenhet?
Nej. Jag har ett hus.
Så arg. Skriker.
Jag fattar ingenting.
-Har du familj? -Va?
Är du gift?
-Finns det nån mrs Steve Lopez? -Nej.
Jag hade en fru. Mary. Men vi är skilda.
Vi har en son, Thomas. Han går i college nu.
Mr Steve Lopez, mr Thomas Steve Lopez, mrs Mary Steve Lopez.
lnte mrs Lopez. Mary Weston.
-Mrs Mary Weston Steve Lopez. -Nej. Bara Mary Weston. Punkt.
Vi var gifta, men inte nu längre. Så hon heter bara Mary.
Du var gift med Mary, men nu är du inte gift med Mary längre.
Stämmer. Fråga mig inte hur det gick till.
Mrs Floria Ayers, miss Jennifer Ayers.
Sen kom mr Nathaniel Anthony Ayers Senior.
Han var storvuxen. Han hade stora händer.
Jag har väldigt små händer.
De passar en violon, en cello.
Mr Ayers var stor, men han var ingen gud.
Jag har min gud.
Mr Steve Lopez.
Jösses.
Ja, du är min gud som svävar högt.
-Du är min gud. -Jag vill inte vara det.
Steve Lopez, kolumnist, min gud.
-Är jag? -Ja, du är min gud.
Okej. Jag är din gud.
Och som din gud
befaller jag dig att vara vid Lamp kl. 1 4.00 om precis en vecka
för en cellolektion. Så lyder befallningen.
Och det är en god befallning,
för om du kommer så lovar jag dig evigt liv.
Du kan till och med få bli min lärjunge.
Om du inte kommer så får du klara dig själv.
Det här är min lägenhet.
Jämt nummer ett, nummer två.
Nathaniel.
-Vi är ständigt här. -Nathaniel Ayers.
Jag har alltid varit med dig, Nathaniel.
Jag lämnar dig aldrig. Jag älskar dig, Nathaniel.
-Jag älskar dig. -lngen älskar dig, Nathaniel.
Jag älskar dig, Nathaniel. Jag ska skydda dig.
När du föll från himlen skrattade de åt dig, Nathaniel.
Du är mitt hjärta, Nathaniel. Jag älskar dig.
Vi ska alltid vara tillsammans, Nathaniel.
Jag ska skydda dig.
Jag ska skydda dig från smärtan.
-Jag ska skydda dig från smärtan. -Din smutsiga, elaka...
Skydda från deras ögon och öron.
Orolig för dig. Orolig för dig.
Jag skyddar dig från deras tungor.
-Jag lyder. -Jag skyddar dig från deras ögon.
-Åt höger. -lngen älskar dig, Nathaniel.
Du är min pojke, Nathaniel.
-Ta av dig skorna. -Jag ska skydda dig.
Man måste ta hand om sina barn. Det är meningen.
Glöm dig. Hoppa av!
RÖKNlNG FÖRBJUDEN
Kom.
Titta där.
Sånt ser man inte på gatan. Åt höger.
Och sen höger igen, precis här.
Nathaniel. Kom bara.
Kom. Vi går den här vägen och sen åt vänster.
Vi borde ha lektionen här ute.
Nej. Den här vägen. Kom.
Mr Lopez...
Vi borde faktiskt ha lektionen här ute.
Nej, kom och titta. Det är här framme.
Mr Lopez.
Nathaniel, kom nu.
Det är så rent.
Kom och titta.
Vi borde ha lektionen här. Det är mer bekvämt här ute.
Det ser fint ut.
Det är fint.
Kom igen. Du klarar det.
Hej.
Jag kan inte leva här.
Låt mig hjälpa dig.
Jag har den.
Lugnt och fint. Lugnt och fint.
Bra.
Fint, va?
Jag gillar det. Vad tycker du?
Det är fint. Det är rent. Badrummet är finare än...
Frånsett den där.
Jag vill inte dö här inne.
Gör inte det...
Nån kan komma och döda mig...
-Det blir bra. -...och ta alla mina saker.
-Lås. -En fluga lever i tolv dagar.
Om tolv dagar kanske nån kommer in och mördar mig.
Jag bryr mig inte om Claydon heller.
Walt Disney Hall. Kalle Anka.
Än sen? Jag behöver inte det där.
Om jag ska ta en lektion ska det vara i tunneln
där jag hör stans ljud och inte är avstängd från livet,
avstängd från världen.
l tunneln kan jag höra musiken så som den ska spelas.
lnte här. Här finns inga stadsljud,
ingen Beethoven, inget Los Angeles, Kalifornien.
Jag hör inte hemma här.
Jag kommer aldrig tillbaka hit.
Nathaniel, det här är Graham Claydon.
Trevligt att träffas, Nathaniel.
Alltid kul att träffa en musikerkollega.
Jag tog med en sak.
Jag vet att du gillar Beethoven,
så jag tänkte att du skulle gilla den här,
BACH, J.S. SEX SVlTER
för du vet, utan Johann Sebastian
skulle det inte finnas nån Ludwig van.
A, D, A, D, A, D.
Lugnt. lnte för bråttom.
Och...
För en som inte tagit en lektion på trettio år
spelar du väldigt bra.
Tack.
-Så... -Tack.
Försök få en mjukare rytm med höger hand.
Och spela inte hackigt.
Låt melodin ljuda hela tiden.
-Bra. -Vill du ha skjuts?
-Tack. -Mr Claydon?
-Ja. -Sir?
Tror du att jag kan bli bra igen?
Ja, det tror jag.
Jag gillar din lägenhet, förresten.
-Det är inte min lägenhet. -Det är...
Jag bor inte här.
Det borde du göra.
Gud har välsignat dig med en gåva, Nathaniel.
Gud sörjer när vi kastar bort hans välsignelser.
-Du är skyldig Gud... -Jag står inte i skuld till Gud.
Mr Steve Lopez är min gud.
-Va? Nej. -Himmelsk skribent för LA.
Högre makt med vingar som en ängel.
Han vet inte vad han säger.
Mr Steve Lopez är min skapare!
Han vet inte vad han säger.
Ska Graham Claydon tala om för mig vem min gud är?
Vi pratar vid bilen.
Vet du vem som är min gud?
Jag vet vem min gud är!
-Han är en bra lärare. -Jag...
Ta emot hans hjälp med grace.
Ballerinorna på Juilliard är graciösa.
De är verkligen graciösa.
-Små ballerinor som snurrar runt. -Det bor andra här i...
-Snurrar runt. Änglar. -Okej.
-Graciösa ballerinor. -Jag älskar att se dem flyga
liksom att se mr Steve Lopez flyga omkring.
Jag älskar Gud. Jag älskar dig!
Jag älskar dig.
Jag vill inte vara älskad.
Du får nog lära dig leva med det.
Det är en dålig idé.
"Jag älskar dig, Steve", blir "Du svek mig".
Sen kan det gå åt helvete.
Enligt min begränsade erfarenhet.
Jag vill inte vara hans motpart då. Vill du?
Han vet inte om jag är ballerina, Gud eller flygplanspilot.
Han vet inte vad han säger.
Vill du ha min hjälp, Lopez?
Eller kom du bara för att visa balklänningen?
Ni måste hjälpa honom,
för han är sjuk och behöver medicin
och ni har läkare här.
Be dem att prata med honom. Är det inte ditt jobb?
Nathaniel är inte villig att prata med en psykiater.
Tvinga honom.
-Tvinga honom? -Befall honom.
Säg att han bara får spela
om han träffar en psykiater.
-Så gör inte vi. -Det ni gör är misslyckat.
Det är det.
Även om jag ville ta till tvångsspråk mot Nathaniel...
-Maktspråk. -...vilket...
-Maktspråk. -...jag inte vill,
kan jag inte tvinga honom att ta medicin.
Lagen säger att om han inte utgör en omedelbar fara
för sig själv eller andra...
Tänker du svara, eller?
Jag är i bilen. Men om han vore en fara för andra?
-Men det är han inte. -Mary, jag är på väg. Lugn.
Men om nån sa att han var det,
ringde 1 1 2 och sa att Nathaniel attackerat honom?
Han skulle komma till psyket.
Du tänker väl inte ljuga om honom?
Han skulle vara intagen i 1 4 dagar
och få medicinering direkt.
Tänk om det räckte för att göra honom frisk?
Tänk om två veckors medicinering
skulle förändra hans liv? Rädda hans liv?
Skulle du inte vilja vara delaktig i det?
Nathaniel har ett enda hopp just nu. En vän.
Om du förråder den vänskapen, förstör du det enda han har.
Jag vill inte vara det enda han har.
Sa du inte nyss till nån att du var i bilen?
Lugn, Mary. Vilket bord är det?
Det här är Nathaniel Anthony Ayers. Jag ringer...
-Nathaniel. -...för du lovade mig
ett fodral till cellon, och jag har inte fått det.
-Jaha? -Jag behöver även noter
till Beethovens Sonat nr 2.
Även till Opus 131 och Septett för stråkar och träblås, Opus 20,
-och Opus 4 i Ess-dur... -Ett ögonblick bara.
-...och min A-sträng saknas... -Vi pratar om...
Jag behöver en ny A-sträng.
Nathaniel, det passar inte...
...hans kolumner i Times om problemen och segrarna
för Nathaniel Anthony Ayers
har fäst uppmärksamheten på ett av vår stads allvarligaste problem.
...du borde hålla dina löften...
Sluta prata i telefon.
...att hantera detta problem med medkänsla och engagemang.
Med anledning av detta
är det mitt nöje att överlämna årets Media Award till Steve Lopez.
Tack.
...du vet att jag inte kan lämna min kärra varsomhelst.
Där har jag min violin och cello och mina massförstörelsevapen.
Barn behöver beskydd. Man lägger inte barn i ett bagageutrymme
där de kan tryckas sönder.
De kan tryckas sönder. De kan tryckas sönder.
Mark Rosenthal ringde idag. Minns du honom?
Bokförläggaren?
Bob Geldof med snagg.
Han tycker att dina artiklar om Nathaniel är genialiska, eller nåt.
-Eller nåt. -Han säger att det är stoff för en bok.
Vad sa han exakt?
"Det är personligt, politiskt och i tiden. Det kan sälja som fan."
-Jösses. -Ursäkta. Hans ord, inte mina.
Det är komplicerat. Nathaniel är komplicerad.
Visst, han är mentalsjuk.
Bortsett från det är möjligheterna oändliga.
Jag vill inte ta ansvar för...
Undvik att ta ansvar för all del.
Fortsätt att bara ta lite ansvar,
och exploatera honom precis som nu.
Det räcker.
Hamna inte själv i soppan.
Sopez.
-Sluta. -Ena dagen får man en bok...
-Sluta nu. -...av honom. Nästa dag
väntar han sig nåt slags...
Sluta, Mary.
...stadga i relationen. Knappast.
Vem behöver sånt skit? Mina ord.
-Kör du? -Jag har bil.
Och nån som kör?
-Herregud! -Skit också!
Typiskt Nathaniel, va?
...förklarad mentalsjuk som ung
på grund av bakomliggande rökning,
ständig störning, ständig störning.
Bigotter har också barn.
Pennor från Steve Lopez. Tack så mycket.
Ständig störning, ständig störning.
Bigotter har barn. Bigotter har också barn.
Pennor... Papper... Pennor från Steve Lopez. Tack så mycket.
Och en cello från Steve Lopez. Tack så mycket för den.
Utan Steve Lopez skulle jag inte ha nåt av det...
Ständig störning.
Ständig störning, ständiga störningar.
Jag har en idé som jag tycker är utmärkt.
Jag tycker att Nathaniel borde ge en solokonsert.
Jag vet inte. Han har inte varit så redig på sistone.
-Jaha. När är han som mest redig? -Jag vet inte...
När kan han samla sina tankar?
-När han spelar. -Okej.
Det kan bygga upp hans självkänsla oerhört mycket.
Det kan förvandla hans liv.
Hur kan vi undanhålla honom det?
Gud välsigne dig, Steve.
Det gör han säkert.
Vid min första konsert var jag så nervös att jag spydde över hela smokingen.
Det var verkligen genant.
Vet du hur jag övervann nervositeten, Nathaniel?
Jag bad.
Ska vi be tillsammans, du och jag?
Himmelske Fader,
låt ditt ljus vägleda broder Nathaniel
så att han talar med din röst ikväll.
Nathaniel, du har aldrig varit här. Jag är här, Nathaniel.
-Du är inte där, Nathaniel. -Nathaniel.
Du har aldrig varit här. Du kommer aldrig att vara här.
Det enda som finns är min röst.
Allt är bra.
-Följ min röst. -Stäm upp och spela.
Fly ifrån dessa människor.
De kommer att skratta åt dig.
-Du är en nolla. -Nathaniel Ayers.
Nathaniel?
Jag har lite soppa åt dig.
Nathaniel?
Tror du att jag är dum?
Döda dem först, Nathaniel. Annars dödar de dig.
Nej.
De hänger dig, Nathaniel.
Nej. Du tror att jag inte ser. Jag ser allt.
Jag vet vem du är och vad du gör.
-Hundar nafsar dina fötter. -Nathaniel.
-Jag tänkte att du var hungrig. -Här borta.
-Du får äta aska. -Nathaniel, kom hit.
Äta aska.
Det där är hydroklorsyra. Den bränner upp mina inälvor och dödar mig.
-Åh nej. -Nathaniel.
-Så skulle jag aldrig göra. -Nathaniel.
Nathaniel.
Du får äta aska, Nathaniel.
-Okej. -Du får aska i ögonen.
Det är gott. Titta.
Jag är inte här, Nathaniel.
Fan också.
Rör mig inte!
-Nathaniel! -Undan med dig!
Rör mig inte! Våga aldrig röra mig!
Snälla Nathaniel.
Våga aldrig röra mig.
Sluta.
Nathaniel!
Vad ska jag göra? Lysande.
Hej, Nathaniel.
Det är kallt ute. Vill du inte följa med hem?
Jag kan inte. Det är farligt.
Följ med hem, Nathaniel.
Nathaniel?
Var ska du sova?
David, ursäkta, det är Steve.
Kan du ringa mig när du får tid?
Vi hade lite problem med Nathaniel ikväll. Jag är
lite orolig. Ring när du har tid.
Följ med här.
Det är mitt! Jag har rätt till mina ägodelar!
Visa vad ni har!
-Linda! -Va?
-Var är Nathaniel? -Jag vet inte.
-Jag har inte sett honom. -Hallå!
Är det Darryl?
Håll dig undan. Vem fan är du?
LA Times. Han är den siste ni bör arrestera.
-Kom nu! -Vi rensar upp i slummen, sir. Kom.
Steve! Steve!
Han grips för innehav av en shoppingvagn och en mejerilåda.
Griper ni honom för innehav av en mejerilåda?
-Steve! -Det stämmer.
-Kom igen. -Ta det lugnt.
Hjälp! Hjälp!
AVSPÄRRNlNG FÅR EJ ÖVERTRÄDAS
Kom igen!
Vad har hänt?
Några ungdomar kom hit med baseballträn
och spöade skiten ur en stackare.
-Vet ni vem han är? -Nej, sir.
Ursäkta mig. Ursäkta.
Är det här patientinskrivningen? Får jag fråga om en... Ursäkta.
-Ditåt? -Vad?
Ja, den vägen.
Ursäkta. Det brukar stå på skärmen.
Ursäkta, en nyintagen på akuten, Ayers, A-Y-E-R-S.
Tack, förresten.
Nej.
Hej. Tack.
Jag söker en nyintagen patient.
Jag hoppas att ni har en nyintagen patient vid namn Ayers, A-Y-E-R-S.
Jag vet. Contreras var polisen på platsen.
Det är inte...
Mr Ayers. A-Y-E-R-S.
Nathaniel Anthony Ayers. 1,78 lång, afro-amerikan.
Hej. Det är jag igen.
Det blir ett långt skift. Vad heter du?
N-A-T-H-A-N-l-E-L A...
Jag jobbar med ord. Strunt i det.
Vem som helst i befälsställning.
Ayers! A-Y-E-R-S.
N-A-T-H-A-N-l-E-L A-N-T-H-O-N-Y A-Y-E-R-S.
Nej! Sätt mig inte i telefonkö igen!
A-Y-E-R-S!
-Lopez. -Steve, det är David.
Jag hörde ditt meddelande. Vad gäller det?
En hemlös man blev misshandlad på Winston Street,
-precis där Nathaniel brukar vara. -Det var inte han.
Va? Hur vet du det?
Han är här och äter en jättefrukost.
Att sova inomhus är tydligen bra för aptiten.
Va?
Han sov i lägenheten i natt.
Han kom in.
Tack. Tack så mycket.
Tack. Tack. Tack så mycket.
Jag trodde att den var förlorad.
Hej.
Hur mår du?
Jag letade bokstavligen överallt i Los Angeles utom här.
lnte för att jag var orolig.
Vad hände? Vad fick dig att vilja sova här?
Det finns gränser för vad kroppen tål, mr Lopez.
Jag är inte ung längre. Jag är medelålders.
-Du vet hur det är. -Visst.
Kroppen blir trött...
lnflyttningspresent.
Tack, mr Lopez.
Tack, mr Lopez. Tack.
Jag har varit schysst mot dig, eller hur?
Du har det inte så illa, va?
Allt är förberett för att Jennifer ska bli god man för dig.
Tänk att Beethoven själv är i min lägenhet.
Är det fortfarande okej att Jennifer tar ansvar för dig?
Gärna, om det är okej med Beethoven.
Ni kan väl prata ihop er.
Här är papper för dig att underteckna. De kom just tillbaka från...
Läs dem så att du vet vad du undertecknar.
Okej, jag undertecknar Nathaniel Anthony Ayers, Jr,
lägenhet B-1 16, och "B" står för
Beethoven.
Läs dem och underteckna dem.
-Okej. -Bra.
Har du nåt att dricka?
Ja, mr Lopez, absolut, mr Lopez.
Ta lite vatten, du hör dropparna från kranen.
-När det passar. -Okej.
Finns det nåt...
Varför en bild av Neil Diamond?
Jag trodde att det var du.
Jag är smickrad. Han ser bra ut.
Vad är det?
Varför står det att jag
är schizofren?
Det... Det är juridisk jargong.
Det står att jag är schizofren, men det är jag inte.
Det betyder inget.
-Jag är schizofren. -Det tror jag inte.
Nathaniel, de försöker klassificera...
-Jag ska ingenstans. -Den goda nyheten är
att det inte rör dig.
Jag går inte dit du säger. Jag går vart jag vill.
Du kan inte bura in mig, mr Lopez.
-Okej. -Du kan inte bura in mig.
Jag tänker inte...
-Du behöver inte gå... -Jo, det tänker du.
...till rätten eller nånstans.
Jennifer tar hand om dig.
Min syster får inte komma i närheten.
-Hon får inte komma i närheten. -Minns du...
Jag bestämmer att hon inte får.
Du sa... Nathaniel, du sa...
Hör på, jag står inte ut med det längre...
Nathaniel. Jag är trött på att vara Nathaniel och att du är mr Lopez.
Jag skojar inte.
Jag är inte din slav. lnte överste Sanders heller...
Förlåt. Jag hade fel. Förlåt, jag hade fel.
Jag är en man. Jag kan klara mig själv, mr Lopez.
Jag behöver dig inte. Jag behöver inte stan. Jag föraktar stan och dig.
Om jag får se dig igen
så sprättar jag upp dig
och skär inälvorna ur dig.
För jag är Nathaniel Anthony Ayers Jr.
Mr Ayers.
Jag är Nathaniel Anthony Ayers Jr.
Mr Nathaniel Anthony Ayers Jr. N-A-T-H-A...
N-A-T-H-A...
-N-A-T-H-A... -Du saknar betydelse.
-Hej. -Hej.
Det var mitt första misstag.
Jordbävningen i Northridge -94. Kommer du ihåg?
Jag kände lukten av rostat bröd.
Vi hade bott här i två dagar.
Våra saker låg fortfarande i flyttlådor.
Kl. 04.00 kom jordbävningen.
Jösses, vilken skräck.
Du, jag och Thomas. Hur gammal var han? Nio?
Vi låg ihopkrupna under dörramen till sovrummet.
Jag sa åt honom att det var ett gott tecken.
Vi välkomnades till vårt nya liv.
Vårt bättre liv.
l LA.
Jag borde ha satt oss på första bästa plan tillbaka till Philly.
Jag trodde att jag hjälpte nån.
En kille med en gåva.
Han är vilsen. Jag måste...
Det gick naturligtvis snett.
Han sparkade bakut mot...
Just den som jag försökte hjälpa vände sig mot mig.
Jag var fienden. Du vet?
En främling.
Och...
Jag vet inte vem jag ska skylla på.
Jag ser ingen lycklig utväg.
Det är meningslöst att försöka hjälpa.
Jag har fått nog. Jag hoppar av.
Från allt.
Det... Det är offentligt nu.
Du kunde inte stoppa jordbävningen.
Du kan inte få LA på fötter på bara...
Och du kan aldrig bota Nathaniel.
Var bara hans vän och hälsa på honom.
Okej? Jag finns här ifall du behöver mig.
Gå vidare till guldaffären.
Han ville supa och så.
Okej, okej, lugna dig.
Älskar du mig ännu? Som du gjorde i början?
Jag driver inte med dig.
Ja, det gör jag.
Det är du och jag för alltid.
Därför säger jag att jag gör det.
-Jag älskar dig, Lois. -Jag älskar dig också, Darryl.
Han förklär sig som...
De förklär sig... Var är Los Angeles?
Cleveland?
Och...
Vi...
Vi hade ett bra liv, eller hur?
Ja.
Beethovens Trippelkonsert, eller hur?
-Ja. -Den är bra.
Jag gillade den.
Mr Ayers, jag skjutsar din syster till hotellet.
Du behöver inte kalla mig det, mr Lopez.
Jag vet, men jag vill det. Jag borde ha gjort det hela tiden.
Jag sa såna hemska saker till dig, mr Lopez.
Jag avskyr mig själv för att jag gjorde det.
Vänner blir förbannade på varandra ibland, eller hur?
Det hör till.
Hur kan du vilja vara min vän efter... Efter allt jag sa.
Jag bara...
Mr Ayers,
det är en ära för mig att vara din vän.
"Points West" av Steve Lopez.
För ett år sen mötte jag en man som var på dekis,
och jag trodde att jag skulle kunna hjälpa honom.
Jag vet inte om jag har gjort det.
Visst, min vän mr Ayers sover inomhus nu.
Han har en nyckel. Han har en säng.
Men hans mentala tillstånd och välbefinnande
är lika instabilt nu som när vi först möttes.
En del säger att jag har hjälpt honom.
Experter på mental hälsa som säger
att det kan räcka att ha en vän för att ens hjärnfunktioner ska förändras,
så att man fungerar bättre i världen.
Jag kan inte tala för mr Ayers.
Kanske har vår vänskap hjälpt honom. Kanske inte.
Men jag kan tala för mig själv.
Jag vet att genom att bevittna mr Ayers mod,
ödmjukhet, tro och musikaliska mästerskap,
har jag kommit att förstå värdigheten i att vara lojal mot det man tror på.
Att hålla fast vid det framför allt annat.
Att obetingat tro att det kommer att hålla ända hem.
Mr Ayers sover fortfarande inomhus och tillhör Lamp.
Han spelar fortfarande cello,
liksom violin, bas, piano, gitarr, trumpet,
valthorn, trummor och munspel.
Mr Lopez är fortfarande kolumnist vid LA Times.
Han håller på att lära sig spela gitarr.
Det finns 90 000 hemlösa på gatorna i Los Angeles-området.
Synk: stoffinho17 www.SweSUB.nu