Ei riitä, että tietää maailman loppuneen.
Sillä tarina jatkuu.
Ja kohta se alkaa.
Kaaos ajoi meidät kaupungeista.
Pelko piti meidät poissa.
Vielä pitkään pommien pudottua -
ja tautien ja nälänhädän vaadittua uhrinsa -
me harvat elämme pelossa, vailla toivoa.
Mutta tämä on uusi paikka...
Uusi aika... Menetetty sellainen.
Pian koittaa aika, jolloin emme enää elä luolissa -
kuin myyrät ja rotat.
Täällä Michael radiossa.
Mitenkä teillä menee?
Laitan tämän nauhan soimaan tauotta -
lähtiessäni. Mahtaakohan virta riittää poissa ollessani?
Pääsenköhän Memphisiin asti menettämättä hiuksiani?
Tuskinpa.
Kaikki on niin outoa nykyään.
Miksi isä sitä sanoikaan? "Uusi lama, Michael."
Häpeä ja lama menevät ohi.
Katsotaanpa.
Tässä on virallinen sääennuste.
Aurinkoista, kuivaa, kuumaa.
Ei suurempia yllätyksiä.
Tässä on: Tennesseejoen myrkkypitoisuus jatkaa alenemista.
Mutta se on vieläkin tappavaa.
Pysykää siis poissa vedestä ja painakaa mieleenne:
Älkää syökö kalaa.
Kuolema on tuttu naama.
Olen niin kyllästynyt katsomaan sitä.
Huomenna olisi ollut isän syntymäpäivä.
Sen kunniaksi minulla on teille uusia kappaleita.
Sain ne kaverilta, joka tuskin niitä enää tarvitsee.
Hänen nimensä taisi olla Jerry.
Löytyikö tänään mitään?
Ei.
Mutta...
Silmät kiinni.
Lopuksi sitten toivomuksia.
Kun te kuuntelette Jerryn kipaleita, minä juon viskini loppuun.
Ei, ette saa siivuja. Olen säästänyt sitä 21-vuotissynttäreistäni saakka.
Sitä voi jo sanoa luonteen lujuudeksi.
Alueasema 97.
Kuka olet?
Nimi on Pierre. Ei mitään hätää.
Ei pitäisi polttaa, se on itsekästä. - Miten niin?
Haluatko yhden? - En, se tappaa.
Minä en usko syöpään. - Ei se syöpä, vaan tuo lemu.
Haju paljastaa sinut. Tuolla on oltava varovaisempi.
Katso ympärillesi.
Luuletko, että olen tilannut nämä kamat netistä? Tiedän, mitä teen.
En tiennyt, kumman juttu tämä oli. - Isän ja minun.
Hienoja karttoja. Hyvä kokoelma.
Eräänlainen muistutus.
Kauanko olet kuunnellut ohjelmaa? - Kauan.
Jo isäsi aikaan.
Otin luodit pois.
Mitä sinä haluat? - Kuulin radiossa äänen.
En sinun, jonkun toisen.
Se oli hyvin heikko. Mutta joku muukin lähettää.
Auta minut löytämään hänet. - Muut asemat ovat mykkänä.
Vaikka kuulitkin oikein...
Miksi luulet, että asiat olisivat paremmin toisella puolen?
Muistatko, mitä tapahtui kun leirit suljettiin?
Kaikki häipyivät omiin suuntiinsa. Eloonjääneet menivät piiloon.
Entä lapset? Koska näit viimeksi 5-vuotiaan leikkimässä?
Lasten ei ole hyvä olla ulkona. -Näin lapsen viimeksi 15 vuotta sitten.
Vanhemmat ovat hyviä pitämään heidät piilossa.
Auta meitä. Ei näin voi ikuisesti jatkaa.
Olen pahoillani ystäväsi puolesta.
Polttakaa molemmat.
No, miten on?
Mitä sinä teet? - Siellä oli liian vähän vettä.
Meillä on vain 30 litraa jäljellä. Katkotko minunkin kaulani?
Kuules nyt.
Mitä hittoa sinä teet? - Kaadan vettä.
Nouse ylös. - Kivääri ei ole ladattu.
Olen laskenut kaikki ampumiskertasi.
Viimeksi ammuit 11. marraskuuta. Panokset ovat loppu.
Mene sisään.
Olette laittaneet paikat hienoiksi. - Istu.
Mitä teit talomme ulkopuolella? - Teidän talonne? Ei nyt sentään.
Mistä sait vettä? - Kaivosta.
Kysymys kerrallaan. Minun vuoroni. Niinhän tekin toimitte.
Kukin kysyy oman kysymyksensä, kunnes kaikki ovat saaneet kysyä.
Eikö yhtään kiinnosta, mistä tiedän sen? - Onko tuo kysymyksesi?
Mistä tiesit sen? -Sinä menetit miehesi puoli vuotta sitten.
Ja sinä et ole lakannut etsimästä poikaasi ja miestäsi.
Etsit heitä joka päivä, mutta et liian kaukana talosta.
Ala painua.
Tämä on minun taloni, minun kirjojani, minun nojatuolini.
Otin tuon kuvan Nova Scotiassa 1983 kamerasafarilla.
Lahti- ja ryhävalaat antoivat aika näytöksen. Kuuletko, Margaret?
Kuka sinä olet?
Tohtori Samuel Singleton.
Tämän alla on vielä toinen kellari, jonka rakensin varmuuden vuoksi.
Oletko piilotellut meiltäkin? - Anne Frank onnistui myös.
Miten tämä sinun talosi voi olla? Se oli hylätty.
Olinkin yllättynyt palatessani kotiin. Ei ihan Kultakutri.
Cristo! Minähän sanoin, että tavataan toisella puolella.
"Kiva nähdä, Sam."
"Sam? Mihin aikaan neljän juna lähtee?"
Taitaa lähteä 60 minuuttia vaille viisi.
"Se mies sanoi, että 60 minuuttia kolmen jälkeen."
Kyllä sinä junaasi ehdit.
"Vaikea yleisö."
"Oletko kertonut matkasta?" - Se on tulossa.
Yhtenä päivänä olen historian professori -
seuraavana kaivan kaivoa, hamstraan jodia, paloöljyä, hammastahnaa.
Onko kaivo kuiva? - Rutikuiva.
Aina se on elokuussa. Sade tulee syyskuussa.
Monennellako kuulla olet? - Lähes kahdeksannella.
Jos sadetta ei tule tänään, me emme pärjää syyskuuhun saakka.
Sadetanssi!
Tai sitten tyhjennetään pilvet. Onko kellään kuumailmapalloa?
Tiedän yhden paikan vähän matkan päässä.
Valtava kiviseinä, kolme aukkoa. Spring-Fed Lake.
Tiedätkö paikan? - Jep. Liian pitkä matka hänelle.
Kyllä minä pärjään.
Paras kaivaa tämä maahan, ennen kuin se alkaa lemuta.
Sarah...
Tiedätkö, mikä tämä on?
Se on valvova silmä, Jumalan silmä.
Sitä pidettiin pahan silmän, kateuden silmän vastakohtana.
Se on hieno. - Margaret on suojellut sinua hyvin.
Mutta nyt sinun on aika lähteä eteenpäin.
Pidä sinä tämä.
Se tuottaa onnea.
Valot sammuksiin.
Puhu, apina.
Hän halusi valoa.
Entä polttoaine? - Minä pistin lisää.
Ei ollut vielä aika. - Mutta hän sanoi...
Ei ollut aika. - Mutta hän sanoi...
Minä en sanonut.
Onko hyvä päivä, Dilcy?
Voi sinua, Delinda.
Te tarvitsette lääkkeenne.
Valot olivat päällä. - Niinpä.
Ei niiden pitäisi.
Sinun täytyy kai mennä pumppaamaan lisää bensaa.
Löysikö Janus sinut? - Kyllä.
Laitoitko hänet sänkyyn? - En.
Entäs radiopoikani? - En saanut häntä kiinni.
Mikset? - Hänellä oli apua.
Niin oli sinullakin. - Hänellä oli enemmän.
Miksi oli niin tärkeää saada hänet kiinni ennen hänen lähtöään?
Jotteivät hänen pallinsa ehtisi pudota.
Aivan. Niin kuin sinun mädät siemenesi.
Hullut veljentyttäresi tulivat.
Sisään vai ulos? - Ulos.
Mutta sinä voit jäädä.
Täällä Michael radiossa.
Memphisin reissusta ei taida tulla mitään.
Ruoka ja musa loppuivat jo ensimmäisen laskeuman jälkeen.
Lähdenkin sen sijaan itään.
Nämä yksinäiset eetterin aallot eivät enää ole niin yksinäiset.
Eräs mies kävi pyytämässä apua.
Ensin meinasin ampua hänet, mutta niinhän se menee.
Lähden siis itään.
Ehkä pääsen lähemmäksi tätä uutta signaalia.
En tule höpöttämään vähään aikaan.
Mutta palaan ennen kuin huomaattekaan.
Mikä sinua vaivaa? - Minä haluan sen vauvan.
Minkä vauvan? -Hän on tarpeeksi tyhmä tullakseen raskaaksi.
Tarpeeksi tyhmä ollakseen ulkona. - Kuka?
En minä tiedä. Sinun se pitää tietää.
Sinun on oltava korva maata vasten. Katupoika tyhjentämässä taskuja.
Haluan osuuteni. Haluan vauvan.
Oliko pakko käynnistää sireeni? - Älä kysele tyhmiä. Mene nyt.
Vie ne kaikki mennessäsi. - Otitko jo lääkkeesi?
Lähde. Etsi se nainen ja tuo hänet tänne.
Mene nyt. Ymmärrätkö? - Jep.
Ja vie tuo mukanasi.
Mitä minä olen sanonut sinulle? - Hän...
Minä en hänestä piittaa.
Tuo typerä sireeni houkuttaa vain lisää hulluja kerjäläisiä.
Lisää nälkäisiä suita, lisää paskaa siivottavaksi.
Häneen liittyi kuulemma tuskallisia muistoja...
Naama umpeen, Dilcy!
Seis! Kuka kulkee siellä?
Me matkaajat etsimme vain ruokaa ja janoamme vettä.
Huono tuuri, meillä ei ole kumpaakaan.
Älä valehtele, Quincy.
Margaret?
Siitähän on ikuisuus! - Tässä on tyttäreni Sarah.
Voihan helvetti! Anteeksi.
Olet raskaana.
Sepä hyvä. Täällä onkin ollut aika tylsää.
Hieno nähdä sinua. - Mitenkä pontikkabisnes?
Sen, mitä en anna pois juon itse.
Tri Samuel Singleton. - Pelkkä Samuel.
Oletko lääkäri? - Pikemminkin sielunlääkäri.
Sitä ei tarvitse kertoa noille. - Pontikka kyllä maistuisi.
Spring-Fed Lake. - Nykyajan Kappadokia.
Kauanko olette asuneet täällä? - Jonkun tovin.
Missä veljesi on? Onko Marcus täällä?
Ei, hän kuoli. Hänet tapettiin noin vuosi sitten.
Otan osaa. Mitä tapahtui?
Sala-ampuja nappasi. Puukottivat vielä päälle.
Sarah?
Mikä hänellä on? -Hänen miehensä kuoli samalla tavalla.
Inhoan tätä, Samuel. Olen niin väsynyt piileksimään.
Tiedän, me kaikki olemme.
Kyllä kaikki vielä muuttuu. - Miten se voisi muuttua?
Sarah...
Sinä saat lapsen. Silloin koko maailma muuttuu.
Minua pelottaa. En tiedä, mitä tehdä.
Miten niin koko maailma muuttuu?
Tiedätkö, mikä tuo on? Sinipullopuu.
Pahat henget sokaistuvat väristä ja valosta.
Niin ne jäävät ansaan pulloon.
Samaa sinistä kuin pulloissa.
Mitä sanot? Kuuluuko se sinusta tuohon?
Tule.
Se ei ole mikään vitsi.
Jos et laita sitä siihen koko sydämestäsi, pilaat kaiken.
Voilà!
Löysin haluamasi männät.
Kiitos. Nyt vain nokka-anturi ja muuta pientä, sitten sillä voi ajaa.
Hänkö se on? - Niin. Michael.
Tiedän, kuka olet. Olen Quincy. Laitoimme sinulle studion.
Mennään sinne kohta. - Hyvä.
Missä Len on? - Ei selvinnyt.
Hänkö se on? - Niin.
Mitä pidät? - Onko paikka maadoitettu?
Muutama voltti tekisi sinulle terää. - Hommiin sitten.
Tämä on varmaan mukavampi kuin pelkkä viltti maassa.
Kiitos, Pierre.
Pierre...
Otan osaa Marcuksen johdosta.
Hän puhui sinusta.
Oletko käynyt muillakin vanhoilla leiripaikoilla?
Löysin kaksi rekisteriä lisää. Näytän sinulle arkiston myöhemmin.
Hei.
Mistä tiedät, mikä kuuluu mihinkin?
Tein kaavion ennen kuin purin sen.
Antaisitko kuorintapihdit? Keltaiset kädensijat.
Tämäkö? - Niin, kiitos.
Äiti pitää sinua tyhmänä, kun yrität yhteyttä siihen toiseen.
Hän on takuulla sadan mailin päässä täältä.
Yhteen aikaan sata mailia ei ollut pitkä matka.
Hän vain pelkää muutoksia.
Nykyään useimmat pelkäävät.
Olet erittäin raskaana. - Niinpä.
Olen Sarah. - Michael.
Olet se radion Michael. - Niin.
Ennen säilytimme romppeita ulkona pressun alla.
Luolien kosteus tuhosi osan niistä.
Tankki oli Marcusin idea.
Tässä.
Siinä on lista kaikista koillisen internoiduista.
Tila: Kuollut
Anna tänne.
Hemmetin...!
Voinko auttaa? -Jos estät minua menettämästä sormiani.
Haenko apua? - Äitisi tuntee moottorit.
Mutta hän ei halua korjata autoja. - Miksei?
Koska autolla pääsee jonnekin.
Olen aina halunnut ajaa.
Tämä kulkee pontikalla, kun saan homman päätökseen.
Mikä sopii minulle hyvin.
Ei.
Lähdetään koeajelulle joku päivä. - Kiva.
Saisit olla varovaisempi.
Hän vahvistaa signaalia kohti 97:ää. Hän on joko täällä tai täällä.
Ei hän olisi saanut siirrettyä kalustoa noilta asemilta.
Siirsimmehän mekin.
Shh!
Haluan kuulla sinusta. Suljen oman lähettimeni.
Alan väsyä omiin levyihini. Tässä Harvey, loppu.
Harvey, ystäväni Harvey. Tässä Michael radiossa.
Onpa hieno kuulla oikea ääni.
Hiukan outoa, itse asiassa.
Kuulin sinut ensi kertaa tänään.
Sinulla lienee yksinäistä. Minulla ainakin oli.
Tämä biisi on sinulle.
Anna kuulua, jos olen oikeassa.
Tämä on hyvä paikka. - "Jaaha?"
Ei mikään loistohotelli, mutta...
Onko pakko olla tuollainen?
Murjota sinä vain.
Meidän pitää harjoitella esitystä.
Jätä meidät kahden.
Kauanko aiot viipyä täällä? - En tiedä.
Kunnes lapsi syntyy. - Minä en palaa kellariin.
Se on meidän kotimme. - Eikä ole.
Meillä ei ole kotia. Olemme pakolaisia.
Pakkosiirrettyjä. - Sarah...
Maailma ei ole sellainen kuin kirjoissasi ja lehdissä.
Eikä sellainen kuin minun tai Samuelin tarinoissa.
Se on vaarallinen. Pitää ajatella turvallisuutta.
Jos olet oikeassa, me odotamme vain kuolemaa.
"Kiva yleisö." - Niin on.
Näen valtiopäämiehiä, kuninkaita, kuningattaria. Pitää panna parasta.
Yksi on yksinäisin numero, jonka tunnen.
Kaksi tietää seuraa.
Kolme on jo väenpaljous.
Arvaatteko, mitä näiden sisällä on?
Ei sen väliä. Älkää avatko vielä.
Olette menettäneet sen, minkä saitte.
Kaupasta ei enää saa uutta.
Mutta tiedän, missä ajuruoho huojuu -
missä kevätesikot ja orvokit kasvavat.
Michael radiossa?
Tässä ystäväsi Harvey. - Kiva kuulla.
Ajattelin, että jollakulla on oltava tällainen kaikulähetin.
Olen iloinen, että löysin sinut. Ja se biisi...
Osuit oikeaan. Se tuo aina kodin mieleen.
Minulla on virtaongelmia, puhun ihan lyhyesti.
Kuullaan taas huomenillalla.
Minä kutsun sinua, pidä vastaanotin päällä.
Olisi kiva kuulla musiikkia. Onko Coltranea?
Kiva tietää, että joku kuuntelee. Loppu.
Mannaa kauan odottaneille.
Uskonsa säilyttäneille. -"Ihmettely ei tarkoita uskon menetystä."
Lahjoja on jaettu.
Rikkokaa sinetti ja avatkaa.
Sinä myös, Margaret. Älä ujostele.
Hieno kärry.
Saanko tulla kyytiin? - Toki.
Ajattelin sinua ihan toisennäköiseksi.
Se ei taida olla hyvä juttu. - En minä...
En tiedä. Olet ollut pelkkä ääni radiossa niin kauan.
Cristo, mitähän arkusta vielä löytyy?
"Enpä tiedä. Mutta tuo ballerina kiinnostaa."
"Rakas, kaipaan sinua niin. Olen kanssasi ajatuksissani. George."
Kaikki hyvin? - Lapsi potkii.
Anna kätesi. - Miksi?
Ei tässä mitään.
Vau!
Karmivaa, tavallaan. - Karmivaa?
En minä, siis...
En ole nähnyt ennen raskaana olevaa naista. En tuntenut lapsen potkuja.
Pitää mennä.
Olen pahoillani, Sarah.
Ei onnistu. - Sinä lupasit.
Ei vaan käy.
Sarah? Sinun pitää nähdä yksi juttu.
Entä äiti? - Antaa hänen nukkua.
Tunnetko tarinan auringosta?
Kerran Maa oli täysin pimeyden peitossa.
Se ei haitannut pöllöä, mutta sinikalle se oli kamalaa.
Eläimet tapasivat päättääkseen, mitä tehdä.
Turhamainen korppikotka sanoi: "Haen hieman aurinkoa tuosta vain."
"Laitan sen pitkän ja kauniin kaulani ympärille."
Hän hakee aurinkoa, mutta matkalla se polttaa kaulasta höyhenet pois.
Siksi korppikotkalla ei ole kaulassa höyheniä.
Kukkoileva opossumi sanoi: "Vedän auringon tänne hännälläni."
Hän laittaa auringon kiinni häntäänsä ja lähtee kotimatkalle.
Mutta aurinko polttaa hännän karvat pois.
Siksi opossumilla ei ole hännässä karvoja.
Hämähäkkimummo katseli touhua. Hän sanoi: "Minä haen auringon."
Kun eläimet lakkasivat nauramasta hän oli jo mennyt.
Hän oli mennyt auringon luo ja kysynyt:
"Anteeksi, voinko lainata hieman Maan lämmittämiseen?"
Hän punoi korin, laittoi osan aurinkoa siihen ja lähti kotiin.
Kun aurinko poltti koriin reiän, hän korjasi sen.
Siksi säteet näyttävät auringon noustessa hämähäkinseitiltä.
Jatka. Se tuntuu toimivan. - Katso tarkkaan.
Katso muutosta.
Erot valinnoissamme ovat hiuksenhienot.
Kuusi askelta vasemmalle ja me olemme turvassa.
Kuusi oikealle ja olemme taas raunioilla.
Missä olemme? - Kotona.
Eteisessä isäsi ja äitisi väittelevät siitä -
mitä ruoaksi laitetaan. Veljesi on hiipinyt -
huoneeseesi säikyttämään sinut. - Miksi näytät minulle tämän?
Olet nähnyt tulokset vain kuudesta askeleesta oikealle.
Halusin näyttää äitisi näkökulman.
Tällaiseksi hän suunnitteli sinun ja Davidin, koko perheen elämän.
Äitisi menetys on suurempi kuin osaat kuvitella.
Allen! Mikä antennia vaivaa?
Kaikki luolan takaosaan!
Sarah!
Mitä tapahtuu? - Joku ampuu meitä.
Tapan sinut, jos juokset tai huudat.
Sarah! Päästä hänet!
Missä he ovat? - Harjulla.
Odottavat vain meidän tulevan ulos.
Päästä hänet!
Pysy erossa hänestä!
Älä tule lähellekään!
David... Pysähdy.
Pois tieltä. - Olen odottanut sinua.
Koko perhe tulee mukaan. - En voi lähteä vauvan kanssa.
David on omituinen, en osaa käsitellä häntä.
Minä häivyn. - Kenet näit luolassa?
Äidin ja siskoni.
Perheesi.
Se nainen haluaa lapsen.
Ei, haluan sen itse.
Lapsi on tulevaisuus, David. - Ei.
Pakopaikkaa ei ole. - Päästä minut pois.
Ei ole paikkaa, minne mennä.
Päästä minut ulos. - Mitä sanoit? En kuullut.
Kuten haluatte, paskapäät, tässä tulee aurinko.
Kyllä minä pärjään.
Apua!
Voi luoja.
Sinä palasit.
Ilman vauvaa. - Sinä valehtelit minulle.
Niinkö?
Väitit äitini kuolleen.
Äitisi on kuollut. Oli silloin ja on nyt.
Minä näin hänet.
Se on siskoni vauva.
Kiintoisaa.
Ei se mitään, he ovat pelkkiä häiritseviä tekijöitä.
Näit tänään heikkouden.
Pienen hiiren, joka piilottelee luolassa ja pupeltaa ruohoa.
Älä unohda, että minä löysin sinut.
Kasvatin sinut. Annoin sinulle ruokaa.
Et kai halua olla heidän kaltaisensa?
Et tietenkään.
Tarvitsen palasen sinua...
...vauvaa varten.
Noin.
Onko auto valmiina?
Oliko se myrkkyä? - Hullukaalia.
Nyt hommiin. Pitää lähteä nyt, jos aiomme ehtiä ennen heitä.
Tiedän oikotien.
Hän ei selviä.
Saiko hän auton valmiiksi? - En tiedä.
Se pitää saada käyntiin, sinun pitää ajaa.
Mihin olet menossa? - Michael tietää.
En halua enää piileskellä.
Lapseni ei saa syntyä luolassa.
Jos se radiomies selviytyy käytävän ulkopuolella, mekin selviydymme.
Tässä on Quincyn valoammus.
Kaupungissa on pimeää.
Pidä radio päällä. Kutsumme, jos löydämme hänet.
Täällä Michael radiossa.
Yritän pysyä kuoleman edellä, vaikka se kirii kannoilla.
Olen tavannut uusia ihmisiä ja hyvästellyt joitakin.
Jäljellä olevat haluavat muutakin kuin selvitä.
Olemme kaikki eloonjääneitä.
Mikä meitä nyt odottaa?
En tiedä. Mutta olen ehkä löytänyt vastauksen.
Näet pian, mitä tarkoitan.
Sytytä meille kynttilä, olemme matkalla.
Tee palvelus. Sytytä muutama niille, jotka eivät tästä selviä.
Nähdään pian. Loppu.
Katso, Michael. - Minä näin.
Häivytään täältä.
Oletteko kunnossa? - Tarvitsen apua.
Mene rattiin. Mitä tapahtui?
Voitko auttaa meitä?
He ovat sokissa.
Saattue kääntyi heitä vastaan. Yksi tytöistä vuotaa pahasti.
Tuo mies tuollako?
Emme voi jättää heitä. - En minä niin sanonut.
En vain pidä tästä.
Kysy ensi kerralla minulta ensin.
Täällä ei näe yhtään mitään. - Katsokaa tuonne.
Kaikki hyvin? - Liikaa kuoppia vain.
Hän synnyttää.
Onko hän kunnossa? - Toivottavasti.
Vaimosi synnyttää. - Osaatko auttaa häntä?
Tälle kohtaamiselle on syynsä. Olet Michael radiossa.
Koska se alkoi? - Tiesululla.
Viedään sinut pois täältä.
Pystytkö kävelemään? - Kyllä.
Olen aseeton! - Harvey?
Kyllä vain! Tässäkö se on?
Onko sinulla sänkyä tai jotain tyttöä varten?
Minä autan.
Viime hetket käsillä.
Hengitä. Vielä muutama askel.
Onko vielä pitkä matka? - Se on täällä.
Melkein perillä. Hengitä.
Laita se tyyny valmiiksi.
En osannut kuvitella tällaista kipua.
Hengitä.
Jatka vain.
Koeta kestää.
Michael...
Tarvitaan pyyhkeitä, lämmintä vettä ja hieman yksityisyyttä.
Hyvä on. Palaan pian.
Harvey...
Miten tyttö ulkona pärjää? - Paremmin. Verenvuoto lakkasi.
Mitä teille tapahtui? - Se kävi niin äkkiä.
Yritimme päästä pohjoiselle erikoisalueelle.
Mies löi minua ja kävi tyttöjeni kimppuun. Tapoin hänet.
Olisit varmaan tehnyt samoin? - Tietenkin.
Hengitä vain.
Mikä nimesi on?
Olen Mynard. Abigail Mynard.
Kerro tarinasi.
Se ei ole mukavaa kuultavaa.
Oli tulossa häät.
Niin kauniit.
Ruusuja, tuhansia.
Minun piti päästä Bridal Southin kanteen.
Perheeni julkaisee lehtiä.
Kaikki oli täydellistä.
Mutta mieheni ei tullut.
Virta katkesi, kun tulipalo alkoi...
Ja evakuoinnit.
Perheeni jätti minut sinne.
En halunnut lähteä. Halusin odottaa häntä.
He eivät tienneet minun olevan raskaana. - Mitä sinä teit?
En tiennyt mitä tehdä, mutta opin hiljalleen.
Opetin itse itseäni.
Pienillä leireillä ei ollut kätilöitä, niinpä ilmoittauduin.
Autoin Dilcyn ja Delindan maailmaan.
Heidän äitinsä kuoli koleraan, niinpä minä kasvatin heidät.
Minä uskon johdatukseen, Sarah.
Meidän tiemme kohtasivat tietystä syystä.
Tämä ei ole erityisen lämmintä. Ei ole muuta kuin kylmää vettä.
Mistä he tämän hepun löysitte? - Sen nimi on Cristo.
Cristo? Mahtavaa.
Täydellistä. Ette tiedäkään...
"Anteeksi, mihin aikaan neljän juna lähtee?"
Tasan 60 minuuttia vaille viisi.
Ahaa, olette kuulleet sen?
Jos teille sopii...
Kutsukaa, jos tarvitsette jotain. - Okei.
Vau.
Paljon nukkeja. -"Emme ole nukkeja, olemme hahmoja."
Kuinka sinä teet tuon? - Minkä?
Siirrät äänesi noin. - En se minä ollut.
Hiukka aavemaista.
Täällä? Ei.
Kuinka osasit kytkeä nämä?
Kirjoja, aikaa.
Oli paljon aikaa.
Kantosäde riippuu tornista.
Sen tajuttuani ei kestänyt kauan ennen kuin kuulin äänesi.
Cristolle. - "Kuka Cristo on? Hattu on minun."
Voinko soittaa musiikkia? - Siitä vain.
Maastamuuttaja on palannut.
Pääsin terveenä perille. Luulisin.
Puhutaan siitä myöhemmin.
Löysin ystäväni Harveyn -
istumasta loistokkaasta kattohuoneistostaan.
Lähetän hänen kamppeillaan.
Hetki sitten katselin ikkunasta -
hylättyä kaupunkia.
Ei katuvaloja, ei auton valoja.
Vain kuutamo tyhjien katujen yllä.
Kuulostan kehnolta countrybiisiltä. Olen pahoillani.
Siitä puheen ollen...
Toin mukanani muutaman herkkupalan.
Kuljin pitkän matkan soittaakseni tämän kappaleen.
Eräs ystäväni tarvitsee apua tänä yönä. Ajatelkaa häntä.
Sarah, tämä on sinulle.
Kuullaan taas.
Haloo?
Malja vauvalle.
Crackia. - Säilytetään lasten ulottumattomissa.
Mene lääkäriin, jos ärsytys on pysyvää.
Enemmän tyyliä. - Vältä pitkäaikaista ihokontaktia.
Pitäisikö se ruokkia? - Kyllä sinä vielä ehdit.
Margaret, kuunnellaanko ensin sinun tarinasi?
Minun tarinani?
Oletko väsynyt? Minä autan sinua.
Sarah ei ole ainoa lapsesi.
Sinulla oli poika.
Kaunis, vahva poika. Ei sellainen kuin minun, merkitty ja kurja.
Poikasi yritti olla itkemättä kuolleen isänsä vierellä.
Hänen olisi pitänyt olla täällä.
Mutta hän näki sinut ja täydellisen tyttäresi. Se tuhosi kaiken.
Poikani...
Ei sisäiseen käyttöön. - Haitallista nieltynä.
Juo vettä tai maitoa ja yritä oksentaa.
Kutsu lääkäri välittömästi.
David!
Crack. - Ole hiljaa.
Mitä nyt?
Olet saanut myrkkyä. Sinulla on tulehdus.
Mitä nyt? Mikä on?
Vauva. - David...
Sinä et saa sitä.
David?
Dilcy?
Delinda?
Tiedän, että olette täällä!
Michael!
Herää!
Täällä on joku.
Äiti, äiti...
Oma vauvani.
Mitä?
- Äiti.
Voi luoja.
David!
Sinä jäät henkiin.
Mikä sen nimi on? - Samantha.
Koko maailma saa kuulla sinusta, pikkuinen.
Eteläisen käytävän muurit on murrettu.
Serpentiinit ja samppanja esiin, niin kai tässä pitäisi sanoa.
Olen käynyt toisella puolella. Ruoka maistui samalta.
Mietitte varmaan, kuinka Sarahin kävi.
Synnyttikö hän lapsensa? Kyllä vain.
Pienen tytön nimeltä Samantha.
Millaisen maailman pikku Samantha kohtaa?
Toivottavasti paremman.
Olen miettinyt niin paljon sitä, mikä meni pieleen.
Miksi tämä kaikki tapahtui?
Totuus on, ettei ole mitään väliä kuka ampui ensin.
Isä käski aina olemaan märehtimättä asioita.
Tartutaan siis tilaisuuteen ja löydetään toinen toisemme.
Anteeksi, en saarnaa liikaa.
Muistakaa, että Sarah pääsi ulos koska hänellä riitti tahtoa.
Nyt minulla on isompi radio ja parempi antenni.
Mitä sanotte? Keitä siellä on?
Jos olen jotain tällä hullulla matkalla oppinut, niin sen -
ettei toivo koskaan kuole.
Haluatteko kuulla musiikkia? Minä ainakin haluan.
Kuullaan taas. Täällä Michael radiossa.
Suomennos: Sami Siitojoki PrimeText International AB
Tekstitys: www.primetext.tv PrimeText International AB