Ку-ку!
Ні, ні, ні. Я не хотів тебе налякати,
моя крихітко.
Тихо, вампірятко, Не кажи ні слова
Татко відкусить пташечці голову
Носик!
Дай поцілую животика.
Дай поцілую животика!
Добре, але трохи більше квадратних метрів.
Тут повинні вміститися багато монстрів.
Я зловлю тебе, маленька Мейвіс.
Зловлю тебе! Ой.
Що там?
Ми ніколи туди не виходимо.
Ніколи.
ІСТОРІЇ ПРО ЛЮДЕЙ
«А потім монстри втекли і були змушені ховатися.
Але Гаррі Людина знайшов їх, він вистрибнув з-під їхніх ліжок».
-Мені страшно! -«І спалив їхній одяг,
і покусав їхні пальці!
І забрав їхні цукерки!»
Не забирай мою цукерку.
Кігтику, не треба боятися.
Я обіцяв твоїй матусі, що завжди захищатиму тебе.
Моя красуня Мей-вей
Твою попку я витру
Люди дуже погані
Краще з татком залишися
Якщо раптом людина тебе зачепить
Я просто скажу...
Тому що ти - моя донечка.
Таткова донечка
Я - твій тато Владик
Просто зігни ніжки і відштовхнися.
Довірся мені, мишенятко.
-Я можу літати! -Це ж треба!
Швидше, крихітко! Швидше!
У тебе вийшло, моя лялечко вуду!
Пробачте, сер.
Що? Що?
Ой. Все гаразд.
Готово.
Виглядає добре.
Тільки монстри можуть знайти?
Так, звичайно. Усе дуже добре сховано.
Перед Вами більш ніж півтора квадратних кілометри лісу з привидами.
По периметру - кладовище з нежитю.
Якщо людина насмілиться бодай подивитись сюди - одразу втече.
Але треба бути обережними.
Ніяких вогнищ, ніяких феєрверків.
Так, так, ні, ні. Без вогнищ. Розумію, розумію.
Час настав, моя люба Марто.
Місце, про яке ми завжди мріяли для Мейвіс.
Тут її ніхто не скривдить.
СЬОГОДЕННЯ
НЕЖИТЬ
Так, у нас тут повний безлад.
Ласкаво просимо до готелю Трансільванія!
Вільний від людей з 1898.
Найбезпечніше місце для Вас.
Ось путівник.
Я власноруч склав видовищний розклад подій,
які пов'язані зі святкуванням завтрашнього дня народження моєї дочки.
Ми з нетерпінням чекаємо цього кожного року, графе.
Нам дуже до вподоби безпека.
Звісно. Саме тому ми побудували готель.
Так, доброго вечора.
Дякую, Марті. Ти теж блідий.
Сер, сер, сер!
У нас проблеми з сантехнікою.
Сантехніка? Зараз. Містере Гуліган!
У номері 348 забився туалет.
Нічого. У кожного бувають проблеми зі шлунком, містере Бігфут.
Гей, діти, заспокойтеся.
Ви повинні діяти на нерви тільки мамі і татку.
Хіба так можна поводитись?
Це готель, а не кладовище.
Вибачте, дядьку Драку.
-Драку! Як справи? -Вейне, старий друже!
Не могли дочекатися вихідних.
Чудово вийти з тіні на декілька днів.
У тебе чудова сім'я. Треба трохи за ними прибрати.
Прибиральниці!
Френкі, хлопчику! Дай подивлюся на тебе!
Усе ще подорожуєш поштою, містере Скнаро?
Справа не в грошах. Просто я боюся літаків.
Будь-якої миті двигуни можуть...
Запалати! Так, так.
«Вогонь - це погано».
Ми знаємо.
Августусе, дірява голова, годі!
Хіба це схоже на голову Франкенштейна?
Гей, Драку, друже, що з твоїм плащем?
Що ти маєш на увазі? Ой!
Хто мене штовхнув?
Це я. Не зміг втриматись.
Дуже смішно, Невидимцю.
Привіт. Радий тебе бачити.
Ніколи не набридне..
Не влучив.
-Не влучив, не влучив, не влучив. -Добре, ти переміг, потримай бекон.
Для чого мені...
Ні! Заберіть їх!
Ось і вечірка!
Привіт, Мюрею!
Драку, як справи?
Пісок, Мюрею, пісок! Завжди з піском.
Ура!
Вулфі! Вандо! Френку!
Обожнюю його. Він завжди веселиться на повну.
Щось ти схуд. Тепер залишилась тільки голова.
Добре, ти за це заплатиш.
Як справи, Драку? Готель виглядає прекрасно.
Гей, зараз буде смішно.
Ти був правий щодо напрямку.
Добре, добре.
Я добирався Тигром до Нілу, там зовсім не було транспорту.
Ти знущаєшся? Прямо посеред холу?
Драку, клянуся, друже. Це не я.
Прибиральниці!
Це не моя провина.
Ми готові!
З 118 ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ, МЕЙВІС
Якби Марта могла це бачити.
Вона завжди тут, Вандо.
Добре, друзі,
я дуже радий, що ви прийшли на свято.
Ще один день народження моєї донечки Мейвіс,
і ще один щасливий рік без них!
Це нещодавні знімки людей, зроблені нашими спостерігачами.
Вони стають гладкішими, щоб подолати нас.
А ще вони носять менше одягу,
щоб було легше задушити нас
або відрізати нам голови і напхати туди цукерки.
Але тут вони ніколи нас не знайдуть.
Ти ніколи не переможеш, лиходію!
Гаразд. Свято починається через 30 хвилин.
А тепер я маю побачити мою маленьку дівчинку.
-Вона вже не така маленька! -Ні, маленька!
Що тут відбувається? Це готель?
Френку, ти замовив нам тандемний масаж?
Ти замовив нам столик у Горбаня?
Ти бодай що-небудь зробив?
-Не дякуйте. -Що відбувається?
Тату, ти сказав, коли мені виповниться 118, я зможу вийти в світ,
як кожний дорослий, що приходить і йде з цього готелю.
«Але, Мейві-Вейві, там небезпечно. Бла-бла-бла».
Тату, ти обіцяв мені ще 30 років тому.
Я пам'ятаю, ми разом їли мишей,
ти чітко сказав, що даєш мені слово.
Не турбувати.
-Не турбувати. -Не турбувати.
Не турбувати.
-Не турбувати. -Не турбувати.
-Доброго рану, Ваше Величносте. -Служнице, прибери цей номер!
Ви прийшли. Все-таки знайшли час.
-Вона вже встала? -Ще б пак.
Вона готова йти. Коли я кажу «йти», маю на увазі йти.
Тобто, піти і подивитись на світ.
Що робитимете? Що казатимете?
Я про все подбав. Займайся своїми справами.
Доброго ранку. Мейві-Вейві!
З днем народження, моє маленьке мишенятко!
Дякую, тату. Я знаю, що сьогодні мій день народження.
Я підготував купу веселощів.
Але спочатку давай разом наловимо скорпіонів,
тільки я і ти, згода?
Тату, я хочу сказати.
Ми з тобою повинні дещо обговорити.
Ти хочеш вийти в світ. Уперед.
Я знала, що ти це скажеш. Ти ж дав мені слово,
а ми обидва знаємо, що слово Дракули священне.
Довіра це основа нашої... Зачекай, що?
Ти можеш піти.
-Ти жартуєш? -Ні, ні.
Ти вже підросла, щоб керувати катафалком,
і достатньо доросла, щоб приймати власні рішення.
Можеш іти.
Не може бути! Це ж треба!
Стій. Зачекай, мишенятко. Куди ти зібралась?
Я збираюся до раю,
я подумала, що мені знадобляться ці речі.
-Рай? -Так.
Це місце, де ви з матусею зустрілися.
РАЙ Знайдіть його на Гаваях!
Тіточка Ванда каже, що між вами щось немов «Дзинь»!
Не знаю, що там за «Дзинь».
Де ти знайшла цю листівку?
В одному з твоїх комодів.
Чому ти ніколи не розповідав, як ви познайомилися?
Це було на Гаваях.
Перепрошую?
Слухай, люба, розумію, ти схвильована,
але гості подолали велику відстань, щоб побачити тебе у день народження.
Я знаю.
Як завжди.
Та чи я не застара для цих вечірок?
Я їх люблю, але хочу спробувати щось нове.
Можливо, зустріти своїх однолітків.
Ну ж бо. Не роби цього.
Не роби такий вираз обличчя.
Добре, відразу за кладовищем є людське село.
Можеш туди піти, але повертайся через 30 хвилин.
Для першого разу тобі вистачить.
Це, звичайно, не Гаваї, проте,
технічно, це теж поза межами дому. Добре, добре!
Дякую за довіру.
Звичайно, крихітко.
Я ж дав тобі слово.
Привіт, люба!
-Подивіться! -Привіт.
-Ти хвилюєшся щодо завтрашнього дня? -Мене більше хвилює сьогоднішній.
Ви не повірите, але тато дозволив мені
-самій піти до людського села! -Що?
-Ні! -Вибачте. Драку!
Ти що, збожеволів?
Дозволиш своїй дочці піти самій туди,
де живуть ці жахливі люди, про яких ти нам розповідав?
Ти ж збудував готель для захисту.
Вони ненавидять нас. Вони жорстокі.
До того ж дуже галасливі!
Тітонько Юніс, можливо, вони змінилися.
Я тільки політаю над вулицями і подивлюсь, як там що.
Добре люба, будь обережною.
-Візьми з собою теплі речі і меча. -Стережися вил.
Не дай нікому витягти твої мізки.
Краще залишайся в тіні.
Краще спостерігати з будинку.
Годі, друзі. Вона впорається.
Вона ж Дракула, заради Бога!
Але стережися вогню.
Вогонь поганий.
Бувайте.
Драку, я не можу повірити, що ти так легко її відпустив.
Я тобою пишаюся.
Драку? Драку?
Куди подівся Драк?
Неймовірно!
Ось кладовище, про яке казав тато.
Агов?
Тут хтось є?
-Вампір. -Відкушу пальці!
-Гей! -Привіт, люди.
Усе гаразд?
Мене звуть Мейвіс Дракула, і я...
Вампір.
-Спалити речі. -Спалити мої речі?
-Дійсно? Ой... -Вампір!
Ми заберемо твою цукерку.
Цукерка!
Я добра. Чесно.
-Заспокойтеся. -Цукерка.
Я просто хотіла привітатися.
Будь ласка. Я ніколи нікого не кривдила.
Мене виховували вдома.
Це що, часник?
Це ж треба, ви палаєте.
Що я можу зробити? Вам допомогти?
Тато правий.
Спрацювало.
Тепер моя крихітка буде в безпеці
назавжди.
Досить, тепер усі повертайтеся до роботи.
Гей. Не чіпай манекен.
Залиш його тут. Давай.
Де Ви були? Чому Підкрадаєтесь?
Тихо.
Люба, ти так швидко повернулася?
Заходь, тату.
Як усе пройшло? Сподобався великий світ?
То як там?
Нормально, тату.
-Що? У чому справа? -Тату, ти був правий.
Люди жахливі. Вони такі, як ти розповідав.
-Вони хотіли відкусити мої пальці. -Твої пальці?
І вони намазали хліб часником.
Що? Подивись на мене.
В мене мурахи по шкірі. Я наляканий.
Мені так шкода, люба. Вибач, що тобі довелося це бачити.
Пробач, що сумнівалася в тобі.
Я ніколи звідси не піду.
Добре. Добре.
Слухай, татко хоче зробити тобі найкращий день народження.
Подивись, що я приніс тобі.
Млинці з черв'яками.
Більше не сумуй.
Пам'ятай, цього року ми відкриємо для тебе матусин подарунок.
Що вона приготувала?
Побачимо.
Вона сказала не відкривати до 118 років.
Ми так довго чекали.
Їж свої млинці з черв'яками.
Спускайся, коли будеш готова.
-Що Ви зробили? -Те, що мав зробити.
Одного дня вона мені подякує.
Так казав чоловік, який зменшив мою голову.
Що ти хочеш, тістечко?
Ти добре попрацював, друже. Йди вже.
Так.
Вампір! Вампір!
Людина.
Хто ти? Як ти тут опинився?
Я - Джонатан.
Я просто ходив по горах з приятелями,
почув історію про страшний ліс.
Хто ж не піде до страшного лісу?
Там я побачив цих палаючих диваків.
Я пішов за ними, прийшов до цього замку.
Треба бути обережними.
Ніякого вогню, ніяких феєрверків.
-Скільки вас тут? -Тільки я.
Я люблю подорожувати сам.
Можна зустріти багато чудових людей у молодіжних хостелах.
До речі, у Вас кльовий плащ.
Тут костюмована вечірка?
Що я наробив? Це моя провина.
Ти маєш піти.
-О, ні. -Вибачте.
Одна з Ваших піраній в озері дуже груба.
Він з'їв мою золовку.
Я зараз підійду.
Містере Дракула, ми хотіли номер з видом на басейн.
Номер гарний. Ми хочемо замовити масаж.
-Так, шведський. -Шиацу.
-Ароматерапію. -Масаж попереку.
У Вас є гарячі камені?
-Я повернуся до Вас, містере Гідро. -Сподіваюся.
-Сумніваюся. -Побачимо.
Міс Гідра. Дякую.
-Радий Вас бачити. -Друже, що трапилося?
Тут прикольно дихати.
Драку. Привіт, Драку. Драку, як справи у Мейві?
Гей, куди ти подівся?
Це маленька кімната для великого замку.
Немає ліжка, проте тут цікаві совки.
Тихо, дурню.
Що за зброю ти носиш у цьому вмістилищі?
Свої вила?
Ой!
Я не можу дихати. Це вбиває мене.
Ще б пак, стільки пилу та плісняви.
А це що?
Пристрій для тортур?
Секретний контролер мозку?
Ти не прочитаєш мої думки.
-Я не дозволю. -Друже, це просто музика.
Ось, спробуй.
Воно забирає мою душу!
Що? Це класний музон. Не будь, як дід.
Тобі треба піти.
Жодна людина не заходила до замку.
Якщо хтось тебе побачить,
готель не вважатимуть безпечним,
не буде притулку, сюди більше ніхто не приїде.
Давай, продовжуй.
«Ніхто не приїде»!
Мені подобається голос Дракули. Неперевершено.
Якщо Мейвіс побачить тебе,
вона дізнається, що я збрехав. Ні!
Хто така Мейвіс? Це її кімната?
Я поважаю сусідів. В мене підростає шість братів,
-я вмію ділитися. -Я не можу його вбити.
Це відкине монстрів на декілька століть назад.
Одного разу у Гамбургу в мене був сусід,
який намагався вкрасти мій шампунь.
Я сказав: «Гей, чувак», - і він кинув у мене вазон, проте був класним.
-Про що ти бурмочеш? -Що?
Які чудернацькі костюми.
Костюми.
А це що?
Вибач, друже. Я не можу без свого рюкзака.
-Тут все, що в мене є. -Він буде тут.
Просто я люблю свій рюкзак.
Що ти робиш? Що ти...
Що ти робиш з моїм волоссям? Досить. Так лоскітно.
Припини.
Ну, як вам? Я Франкен-чувак.
Так, вітаю. Подивіться на мене!
Усе у повному порядку, жодних проблем.
-Він звичайний монстр. -Сьогодні всі вирядилися.
Чому ми йдемо до дверей? Ми йдемо?
«Бонжур», Дракуло!
Привіт, Носику. Що відбувається?
Не зараз, Квазімодо.
Що?
Ні. Не кажи дурниць.
Це не людина, а сеньйор Дракула.
Нісенітниці. Це ж я.
«Месьє».
-Диявольські пальці ящірки. -Диявольські пальці ящірки?
Я просив селезінку в мундирах.
Ти, потворо! Я казав тобі, йому це не подобається,
-пальці ящірки! -Але Ви сказали...
Оце костюм!
Я мушу спитати, як Ви це знімете?
Виглядає реалістично.
Ніби можна просунути руку через...
Що ти собі дозволяєш?
Вона справжня. Ви справжні!
Я по-справжньому тебе відлупцюю.
Руки геть від моєї дружини!
О, ні.
Люба, я не знала, де ти.
-Ми думали, тебе досі нема. -О, ні.
Я не знаю, чому хотіла піти. Люди такі нудні.
Люба, з тобою все гаразд?
Так.
-Це було жахливо. -В мене голова болить.
-Хто це? -Ти про кого?
А, це.
Це ніхто.
-Тату, я серйозно? -«Тату»?
Так, знаю, я - дочка Дракули. Спочатку усі у шоці.
-Дракула? -Добре, нам час іти.
Будь ласка, не вбивай мене. Я ще молодий.
Я хочу ще багато чого побачити.
В мене є квитки на шість концертів гурта Дейва Метьюса.
Я виберусь звідси.
Стули рота.
Я не можу думати, коли ти репетуєш.
Вибач, Глене. Продовжуй спати.
Ти не збираєшся випити мою кров?
Класична людська параноя.
Людська кров така жирна, і невідомо, що у ній.
Значить, Дракула не п'є кров?
Ні, я використовую замінники. «Кров'яночку» або гематоген.
Ніякої різниці.
Тобто, ти - справжній граф Дракула.
«Я - Дракула. Бла-бла-бла».
Я ніколи в житті не казав: «Бла-бла-бла».
Не знаю звідки, це пішло.
Можна спитати, що це за місце?
Що це за місце?
Я збудував готель для всіх монстрів,
які ховаються в тіні
від людського переслідування.
Це місце, де вони разом зі своїми сім'ями можуть бути самими собою.
Місце без тортур, вил, злого натовпу.
Місце миру, відпочину і спокою.
Класно. Так це готель для монстрів?
Саме так. «Готель для монстрів».
Якщо підсумувати.
Забирайся мені на спину. Ми летимо звідси.
Ого, тепер ти кажан.
Я завжди хотів літати. Як це?
Якесь божевілля. Зажди, я хочу залишитись.
Франкенштейн дасть мені автографа? Можна зустрітись з Невидимкою?
Якщо я покладу свою руку до рота Невидимки,
-вона щезне? -Привіт.
Мейві!
Що ти робиш, мій любий кривавий апельсинчику?
Нашому другу час іти.
Так, він вилетів зі мною з вікна.
Він такий кумедний.
Дивись, в тебе щось на обличчі.
Підіграй, якщо хочеш побачити свій безцінний рюкзак.
На тобі не було одягу, коли ти була кажаном?
Чи він був малесенький?
Хто він такий?
Люба. Це ж твій день народження.
Я хотів, щоб у тебе був найкращий
організатор вечірок у світі.
Мені знадобилась допомога.
Тобі знадобилась допомога?
Звичайно, я все вмію, але вирішив,
що буде навіть краще,
якщо хтось твого віку допоможе організувати вечірку.
-Ти мій одноліток? -Так.
Скільки тобі років?
118.
Сто...
Мені 121.
Справді?
Бачиш? Усе нормально.
Я влаштовую вечірку, а він допомагає.
-Сер, терміново. -Не зараз.
Ти не бачиш, що ми зайняті?
Що тут відбувається?
У твоєму безцінному готелі виникла проблема,
а ти не поспішаєш її вирішити?
-Чому? Через нього? -Подивись на мене.
Ні, безцінні кісточки, справа не в ньому.
Тоді йди і все владнай, а я побуду з ним.
-Ні! Тільки не це! -Що?
Йому потрібен час, щоб все спланувати.
А якщо ти будеш з ним, він не буде планувати.
Він буде підтримувати розмову,
а планувати нічого не буде.
-Викрутився. -Стули рота!
Гаразд,
коли ти звільнишся, ми могли б позависати.
-Згода. -Так. Ти чула?
Він погодився.
Ви ще позависаєте. Побачимось пізніше. Чудово.
Ти не будеш зависати.
Тому що ти забираєшся звідси.
Але ж ти сказав інше.
Сер, невідкладний випадок.
Йди за мною.
Цей хлопець смердить.
-Куди ми йдемо? -Позбудемось тебе
через секретний тунель, де вона нас не побачить.
Можна тебе спитати?
Це правда про часник?
Так, мені його не можна Розбухає горло.
-А дерев'яний кілок в серце? -Кого б він не вбив?
Ось ми і прийшли.
Ой, вибачте. Я не хотів.
Я знаю, що у вас медовий місяць. Вибачте.
Повертайтеся до своїх справ.
Ще не далеко. Тут мав бути вихід,
на випадок атаки людей.
Я перша людина, що тут побувала? Клас.
Отакої.
Здається, прийшли.
-Що відбувається? -Мені шкода.
-Це я винен. -Та що з вами таке?
Це неймовірне місце.
Мені потрібна тиша.
Добре, втретє пощастить...
Драку.
-Так, Френкі? -Що ти робиш?
Не ворушись.
Нічого. А ви що робили?
Ми хотіли відпрацювати наш номер для вечірки Мейвіс,
а ці невдахи не схотіли зійти зі сцени.
Негайно відпустіть зомбі Моцарта, Баха і Бетховена.
Ти взагалі репетирував, зомбі Бетховен?
Драку, ми хотіли зіграти як в старі часи.
Ми думали, що ти заспіваєш з нами.
Облиште, друзі.
Ви знаєте, я не співаю з тих часів, як не стало Марти.
Але ми подумали, це сподобалося б Мейвіс.
Я сказав: ні! Більше не просіть!
Давайте обнімемо зомбі. Давайте помиримось.
-Він дуже злякав тебе. -Мені не було страшно.
Я був ввічливим.
Гей. Що ти тут робиш? Я думала, що ти плануєш.
Забув, як тебе звати.
Мене звати Мейвіс.
Мейвіс? Гарне ім'я.
Так, мама його вибрала.
А як тебе звати?
Мене? Моє ім'я?
Хороше питання. Ну, я Франкенштейн.
Не може бути. Франкенштейн - це мій дядько, він там.
Той пан, що обнімає зомбі Моцарта.
Так. Звісно, він твій дядько.
Я не сам Франкенштейн.
Я - його кузен.
Джоніштейн.
-Джонніштейн? -Привіт, Мейвіс.
Хто це?
Ці монстри мене вб'ють?
Ні, доки вони думають, що ти монстр.
Що? Це вже расизм.
Поговоримо пізніше.
-Він глузує з мене? -Ні, ні.
Звичайно ні, тому що він...
Це ж твій кузен, Джонніштейн.
Так, так.
-У мене немає кузена. -Ні, є.
Він твій шостий кузен, третя вода на киселі.
З боку твоєї правої руки.
У тебе є кузен?
Френку, якщо б твоя рука могла говорити, вона підтвердила б,
що справжній власник твоєї руки мав брата.
-Який одружився з жінкою. -Яку...
-За те, що задушила порося. -У моїй руці тече кров убивці поросят?
Це класно. Радий знайомству, кузене.
Що привело тебе сюди, Джонні?
-Що це було? -Вибач.
Мені треба було почистити горло, перш ніж говорити.
-Що привело тебе сюди? -Ну.
-Я - організатор вечірок. -Так,
я найняв містера Штейна
для допомоги з вечіркою Мейві.
Хвилиночку, ти попросив допомоги?
-Капітан Тотальний Контроль? -Я - граф.
Я думав, що буде корисно покликати однолітка Мейвіс.
Йому було потрібне нове бачення.
Добре, Джонні. Наш містер Тісна Труна
планував, щоб ці напудрені нездари грали на вечірці.
А ми вирішили трохи усе оживити.
Ви всі граєте? Забацайте нам що-небудь!
Дівчино
Сьогодні найважливіший з твоїх вечорів
Здається, ще вчора їла ти комарів
Тепер ласуєш жабами й мишами
Хрумтиш ними, немов чіпсами
Скажи мені
Куди сплинув час, дівчино?
Стривайте, хлопці. Зупиніться.
Непогано, але старомодно.
Так, дякуємо, Джонні.
Треба додати темпу.
Давайте покажу.
Перевертні, врубайте музон!
Два, три, чотири!
Дівчина-вампір з гострими іклами
Вона симпатична, це ми знаємо з вами,
Принцесі судилось королевою стати
Вона вже доросла, їй 118
-118! -Скажіть: 118!
118!
Так! Стрибок зі сцени!
-Неймовірно. -Мені так сподобалося.
Думаю, мій кузен зробить цю
-вечірку найкращою! -Так!
Можливо він знайде якихось ціпочок.
-Влаштуємо танцювальні змагання! -Так.
Ми такого не робитимемо.
Треба дотримуватись плану.
Добре, тату, добре.
-Джоні, ти теж прийдеш? -Не знаю.
А Дракула не проти? Спитайте, чи він не проти.
Н-27.
Г-61.
Бінго! Бінго!
Як ти смієш? Знаєш, який лікар мене зробив?
Я не робив цього.
Кола?
Муха?
-Руки? -Фільм.
-Блювота. -«Блювота»?
-«Блювота». -Ні. Це не підказка.
Ніщо?
Порожнеча? Окуляри?
-Окуляри? -Тремтячі окуляри?
Окуляри хитаються з боку в бік!
«Через дзеркало»?
Це не моя гра.
Я не робив цього.
Назад. Угору. Вперед.
Убік. Назад.
Угору. Убік.
Уперед.
Ні. Не повторюйте.
Назад. Угору. Вбік.
Дайте мені бубонний мус з омлетом та носом,
з пастою з тарганів і мишачим желе.
І з білками.
Бонжур, месьє Дракуло!
Зробити Вам омлет?
Ні, ні, ні. Я не голодний.
Що? Есмеральдо, ти знову відчуваєш?
-Людина? -Я голодний.
Джонні, ти був у Тадж-Махалі?
Годі. Жоден монстр не був там.
Я хотіла б там побувати.
Знаєш, що? Я хочу 50 омлетів.
Ти його чув! Готуй!
А як же бути з натовпом?
Так, там дуже людно влітку.
Треба змішатися з ними
Він просто змішується. От молодець.
-Так, молодець. -Дивись, дорогенька,
я приніс тобі булочку з твоїм улюбленим крикучим сиром.
Це ж треба. Дякую, тату.
Джонні, спробуй крикучий сир, він дуже смачний.
Клас.
Але у мене на нього алергія.
-Тому я - пас. -Звісно, алергія.
Джонні, можемо поговорити про вечірку?
Що ти робиш?
Якщо вони дізнаються, що ти людина, вони здуріють!
Розслабся. Ніхто нічого не запідозрить.
А твоя дивна метушня починає викликати підозри.
Закінчуй.
Скажеш, що йдеш до басейну, і вдавай збудження.
А потім скажеш, що поранив спину, і тобі треба йти.
Час повеселитися!
Ой, народ. Моя спина.
-Я на твоїй спині! -Ні, ні. Він сказав: «Ой, моя спина».
-Сідай мені на спину! -Давай.
А ось і ми.
Пташиний бій! Зіштовхнемо їх!
Пташиний бій!
Попався, Джонні, ти впадеш.
Ще побачимо, «Мейві-Вейві».
Досить пташиних боїв!
Досить, припиніть неподобство!
Френку, якщо ти себе пораниш...
Я зрозумів люба, Штейни народжені для цього.
Джеронімо!
Хлопці, навіщо ви це зробили?
Я щойно був у басейні.
Вода холодна! Не судіть мене!
Джонні. Твій макіяж.
Твій макіяж!
Вилазь. Негайно.
От лихо.
Думаю, граф хотів покупатися.
Гармата!!!
Ти наробив безладу. Багато нашкодив.
Я наказав тобі зупинитися.
-Моєму готелю кінець, якщо дізнаються. -Можливо, ти заздриш,
що нарешті тут стало весело.
Весело? Це було не весело.
Всі бігають, стрибають, плавають в басейні, як хочуть.
Це не було весело.
Ти знаєш, що значить «весело»?
Я винайшов розваги!
Не такі люди повинні бути безсмертними.
Подивись на мене.
Ти не пам'ятатимеш ці події.
Ти забудеш це місце і монстрів, яких зустрів.
Йди і не повертайся.
-Ніколи не повертатися до готелю? -Що?
Ти мав забути про готель.
Я використав свої сили, щоб стерти твою пам'ять, дивився тобі в очі.
-Можливо справа в контактних лінзах. -У чому
Це пластикові штуки, що дають мені змогу краще бачити.
Зараз я їх вийму.
Це найбридкіше з усього, що я коли-небудь бачив!
-Майже вийняв. -Досить. Перестань!
Руки геть від очей! Досить!
Послухай. Ти сюди не повернешся.
Тримайся подалі, не розказуй про це людям.
Інакше я тебе вистежу і висмокчу всю кров до останньої краплі,
доки ти не всохнеш до самих кісток!
Забирайся.
Не вірю, що я йду. Могло бути так весело!
Чувак все зруйнував. Вип'є мою кров.
Слід було сказати: «Я залишаюся, старий»!
Вдарити його, як Брюс Лі. Бум! Прямо в...
О Боже, графе Дракула.
Будь ласка, не вбивай мене. Я йду, я йду.
Ходімо зі мною.
Ні, ні, Мейвіс, не можу. Я повинен піти.
-Упевнений? Буде весело. -Гаразд.
Він нас не побачить?
Ого, звідси чудовий вид.
-Можна побачити Будапешт. -Будапешт?
Це біля Гаваїв?
Ти кажеш про Гаваї. Там можна класно зависати.
Я був там на музичному фестивалі.
На людському музичному фестивалі?
Здається.
Вони кусали тебе за пальці і пхали хліб з часником під ніс?
Ні, тільки один хлопець відкусив забагато мого батончику,
але він, напевно, перегрівся.
Дивовижно. Ти був скрізь.
А яка ж альтернатива?
Просто залишатися вдома, не досліджувати, не бачити світ?
121 буває тільки раз. Треба жити на повну.
Так.
О, Боже.
Схід сонця має бути неймовірним звідси...
Ой, вибач.
Ти ніколи не бачила, як сходить сонце?
Ніколи.
-А що? -Пішли, в мене є ідея.
Дивись.
Хіба я не казав вам, хлопці, що буде весело?
Хіба не круто?
Так, я добре потію.
Коли Джонні закінчить планування вечірки?
-З ним класно тусуватись. -Він - король вечірок.
Було так приємно бачити, як сміялася Мейвіс, бешкетуючи з ним.
Кому там було весело? Облиште.
Мейвіс не може бути істотою його виду.
Перепрошую?
«Його виду»?
Тобто, наш вид для тебе не підходить,
«Ваша Величність»?
Ні, ні, ні! Френку, я не...
Я мав на увазі, вона не зустрічатиметься
з рудоволосим та кучерявим.
А що не так з рудим та кучерявим волоссям?
-Чому ти сердишся? -Бо я рудий та кучерявий
Звідки мені про це знати?
Це найдивовижніше з усього, що я коли-небудь бачила.
Джонні?
Заспокойтеся, друзі.
Не треба сперечатися, адже Джонні поїхав.
Хвилинку. Він поїхав?
Так, вирішив, що йому не подобається Мейвіс та всі ми.
Привіт.
Напевно, Джонні передумав.
Не можу повірити, що ти тут стирчиш. Ти не розумієш.
Скоро тобі буде непереливки.
Я мушу все обміркувати.
Гаразд.
Бачиш ці столи?
Можеш провести цілий день, витягаючи їх на вулицю
та розставляючи, організаторе вечірок.
Чудово. Я потрапив у пастку.
Тепер я розумію, що відчуває твоя дочка.
Годі! Годі! Стій!
Іди у куток, тебе покарано!
У куток? Я ж дорослий чоловік!
Добре. Стіл 57, прошу, пересунься на позицію 23.
-Круто. -Обличчям до стіни.
17 на 48.
16 на 47. 19 на 50.
-Крутизна. -Не заважай працювати.
29 на 35.
42 на 18. 10 на 44.
17, 18, 19, 20, 21, 22, 23.
39 на 24.
36 угору!
29 на 35.
31 на 19.
24 угору!
Сьомий на 25. 14 на 30.
Де ти, дідусю?
Не бешкетуй, бо впадеш.
-Ковтай за мною пилюку, сірі ікла! -56 і 43, до мене.
Приготуйся плакати, хлопчисько.
Ось, як ми можемо! Фрістайл, крихітко!
Теж мені.
Так. Нюхай.
Спіймаєш людину - я зроблю з неї м'ясного пирога!
27, 45, 65, 76, 48, перекрийте йому дорогу.
Перекрийте йому дорогу!
Ну ж бо, давай, чуваче! Круто!
Спіймав.
Не заважайте! Ми тут намагаємося спати!
Ти це бачив?
Цей хлопець що, сер Ламай-це-лот?
Ой, леле, треба зізнатись,
це було весело. Чесно.
Вчитимеш мене веселитись? Я утер тобі носа!
Джонні?
Квазімодо!
Мейвіс? Чому ти досі не спиш?
Сонце вже зійшло. Воно може тебе вбити, солоденька.
Я не можу спати. Ти не знаєш, де Джонні?
Я не знаю. Він...
-А тобі яка різниця? -Ой!
-Він тобі подобається? -Що?
Ні. Облиш татку. Він якийсь дивний та незграбний.
Він або пришелепуватий, або милий.
Зачекай.
-Ти знаєш, де Квазімодо? -Так, сер.
Вони рухаються через коридор до кухні.
Їх треба негайно зупинити.
-Зрозуміло? -Так.
Буде зроблено.
Не влучили!
Що це значить? Дайте пройти!
Квазімодо Уілсоне, ти підеш з нами.
Чому мені боляче?
Люба, у твоєму віці не закохуються.
Мама була у такому ж віці. Юніс казала, мама тебе перша поцілувала,
бо ти боявся зробити перший крок.
Це все балачки.
Забудь про те, що ми з мамою цілувалися.
Тату, колись і я вийду заміж.
-Я не можу тут залишитися назавжди. -Що? Чому ні?
В тебе ще не повністю вилізли ікла.
Квазі знову виграє!
Хто з горбанем зціпився, на підлозі опинився!
Звідки такий інтерес?
Кожного разу, коли ми говорили про кохання, ти казала:
«Фу, тату, яка бридота»,
і: «Мене це не цікавить».
Я не знаю.
-Сер, він добіг на кухню -Що?
За що я вам плачу?
Вибач, люба. Я маю йти.
Він мені не платить.
Перед тим, як ти мене вб'єш,
можна я ще раз поговорю зі своїм рюкзаком?
Я не хочу залишити незакінчені справи.
Бонжур, месьє Дракула!
Стули рота.
Тепер ти йому допомагаєш?
-Що спільного в тебе з цією людиною? -Він не людина. Він - Штейн.
Правильно, малий, я - Штейн!
Якщо він монстр, хай налякає Есмеральду!
Мишу?
Без проблем.
Добре. Почали!
Людина!
Месьє Дракула привів людину в...
Есмеральдо, допоможи мені.
Дякую, що врятував мене. Він ненормальний!
Хотів з'їсти мене.
Таке зі мною було лише одного разу.
Дивний чувак на концерті Slipknot.
Мені треба тобі дещо показати.
Ого.
Гей, ми що на похованні?
Чекай, це твоє ліжко.
Таке моторошне і класне.
Ого! Я її знаю!
Я бачив цю картину серед руїн замку Любов.
Це мій улюблений замок.
Про цю пані існує легенда.
Легенда?
Пані Любов.
Кажуть, що самотній граф
зустрів її випадково, що не було двох інших
більш споріднених душ.
Вони оселилися в замку Любов, і в них народилася дитина.
Але потім трапилася трагедія.
Одного ранку раптово спалахнула пожежа і вони обоє померли.
Коли я був в замку, відчував їх потужну любов.
Кажуть, що їх душі все ще у пастці тих руїн.
Легенда неправдива.
Померла тільки дружина.
Ой.
А пожежа була не раптова.
Її вбили істоти твого виду!
Вампір!
-Любий? -Ховайся. Я про це подбаю.
Вампір!
Марто!
Справжні монстри - вони.
Я збудував цей замок для своєї коханої,
щоб захистити нашу дитину.
Батько зробить усе, щоб сім'я була в безпеці.
Навіть, якщо це коштуватиме довіри.
Але тепер
Мейвіс закохалась у тебе.
Що? Я тільки...
-Неймовірно. -Усе добре.
Ти - хороший хлопець.
Якби світ змінився, то це б було можливо.
Драку, зараз 21 століття.
Люди не такі, як тоді.
Ти можеш мене запевнити, якщо ми відкриємося,
вони нас приймуть?
Усі?
Ні. Ти правий.
Цього разу я дійсно піду.
Можеш сказати, що у мене справи,
-що мене з'їли гремліни, абищо. -Ні, ні.
Не хочу зруйнувати їй день народження.
Можеш просто втекти після вечірки.
Вибач.
Менше за все я хотів скривдити її.
Чи тебе.
Ти - не ідеальний Франкентейн,
але став би чудовим вампіром.
Чесно? Хоча, я ж зміг
-протистояти твоєму гіпнозу. -Знову починаєш? Показуй.
Начувайся! Бо я маю владу над тобою.
Я наказую тобі стати перевертнем!
У мене забагато дітей.
Почешіть мене, бо в мене блохи.
-Він вовк, тому вони в нього є. -Не треба пояснювати.
Так зовсім не смішно.
Я не просив мене будити.
Граф Дракула замовив це для всіх номерів.
Де кнопка «Без звуку»?
Сну не буде. Сьогодні вечірка.
О, так, чудово.
Вітаю з 118 Від мами
Дівчино
Не вірю, що ця ніч прийшла
Ти з'їла своїх жаб Тепер вечірка крута
Куди сплинув час, мала?
Колись давно ти соску смоктала
Поглянь, якою дорослою стала
Прямо з корови кров смоктати почала
Ого.
Ти така гарна.
Дякую. Спасибі за вечірку.
Як тобі мої штрихи?
Париж
Нью-Йорк
Москва
ГАВАЇ
Неймовірно.
-Чудова вечірка. -Ти себе перевершив, Драку.
Це найкраща за 500 років.
Вибач, друже.
Мейвіс?
Я дуже боюся зараз.
Може, так треба.
Як ти міг? Після того, що я тобі розказав?
-Але, ні... -Тату, це був тільки поцілунок.
Тобі не можна цілуватися.
Можна, тату. Мені вже не 83.
Я можу любити людей або бачити навколишній світ.
Що? Ти ж бачила! Ти сказала, що тобі не сподобалось!
Може, треба дати селу ще один шанс.
Я хочу зрозуміти як це: змішуватися з натовпом, як Джонні.
-Ні, ні, ти не можеш знову піти до села. -Можливо, треба дати їм зрозуміти,
-що ми можемо бути друзями. -Ні, це неможливо.
-Ти не знаєш напевне. -Усе залежить від твоєї поведінки.
-Ні, різниці немає! -Звідки ти знаєш?
-Тому що немає! -Чому? Чому немає?
Тому що цього села насправді не існує!
Що ти маєш на увазі: «не існує»?
Що ти зробив?
Те, що мав.
Що саме?
Що саме ти мав зробити? Скажи мені!
Я його збудував.
Слуги все зробили.
Зомбі перевдягнулись в людей.
Будь ласка. Я...
Якщо ти дійсно пішла б туди та з тобою щось трапилося,
я не зміг би далі жити.
А так ти можеш жити?
Кажучи мені неправду? Обманюючи мене?
Тримаючи мене тут, коли я мріяла піти.
Брехун! Брехун!
Олія!
Англійською, будь ласка.
Твій голос мене дратує.
Я розумію заморожений діалект.
Він каже: «Дракула привів до готелю людину».
-Людину? -Будьмо поряд, люба!
Він каже: «Тут людина».
У нього французький акцент.
Джонні не людина. Він кузен моєї правої руки.
-Він бреше. -Так.
Чому він колупає носа?
Він каже: «Це довга історія».
Годі! Геть від мене!
Ай!
Він каже: «Погляньте на людину».
Я в це не вірю.
Це правда? Ти - людина?
Так.
Вибач.
Мені байдуже. Я все одно хочу бути з тобою.
Це погано. Бо я не хочу бути з тобою.
Тому що ти - монстр. А я ненавиджу монстрів.
Прощавай.
Будь ласка, не чіпай мене!
Це ти винен!
-Ми забираємось звідси. -Я ніколи сюди не повернуся.
-Я відчував людський запах. -«Без людей»? Яка брехня.
О! Він повернувся. Граф Крокула.
Я радий, що мої очі заплющені, тому що я не хочу...
Мейвіс, люба, ти тут?
Мейвіс?
Мейвіс, де ти?
Мейвіс?
Тату...
зробиш мені послугу?
Так, так, звичайно люба. Що завгодно.
Зітреш мені спогади?
Ні, я цього не робитиму.
Я хочу, щоб ти багато чого пам'ятала.
Ти був правий, тату. Люди ненавидять нас.
Серденько, є стільки гідних монстрів.
Ти ще така молода...
Що це? Що ти читаєш?
Справжня любов Від матусі
До твого 118-річчя
«Два кажани вночі зустрічались.
Між ними є Дзинь: вони закохались.
Що будуть чоловіком і дружиною зрозуміли вже тоді,
бо Дзинь буває лише раз у житті.
Ти теж відчуєш Дзинь, моя люба.
Плекай це почуття.
З любов'ю, мама».
-Я думала у нас Дзинь, тату. -У тебе і Джонні?
Думаю, тільки у мене.
Ти можеш радіти, тату.
Я більше не маю причини звідси йти.
У мене більше немає мрій. Відтепер, я така ж, як ти.
РАЙ Знайдіть його на Гаваях!
Марто, що я накоїв?
-Де мій рахунок? -Ось тут. Я наступний.
-Я їду. Візьміть мій ключ! -Візьміть мій ключ!
Скільки коштує цей міні бар?
Любий, діти викинули його через вікно.
-Хіба ж ми винні? -Ну...
Вибачте! Дозвольте.
Вибачте, я повинен декому доставити пошту.
Друзі, будь ласка, зупиніться.
Вже пізно, кажане!
Будь ласка, прошу вас.
Допоможіть мені знайти Джонні.
Людину? Він міг нас вбити!
Він торкався моєї гітари!
Він клав руку мені в рот, щоб подивитись, чи щезне вона.
Він дозволив мені з'їсти свій скутер!
Я знаю, що збрехав.
Я неправий.
Але повірте,
Джонні не був поганим хлопцем.
Правда в тому, що я не знав, що люди вже не такі погані.
Френку, друже. Ти ж розумієш.
Він з тобою не розмовляє.
Спочатку ти кажеш, що люди погані, тепер - що хороші, що далі?
Верх це низ, гаряче це холодне, гремліни не смердять.
Гей!
Мені сподобався Джонні, кузен він чи ні.
Він розказував смішні історії.
Здається, у них Дзинь
Дзинь?
Я їм зашкодив.
Дзинь буває лише раз у житті.
-Тебе коротить. -Мені байдуже!
Що ж робити? Знайдемо Джонні. Вперед!
-Зробімо це! -Вперед!
Так!
Куди?
В людський світ. Поки Джонні не зник назавжди.
А як щодо сонця?
Я не знаю. Викрутимося.
Він викрутиться. Викрутаси.
Поїдемо по його слідах.
Коли вони закінчаться, твоя черга Вейне.
-Моя? -Ось!
Я знав, що щось випаде з рюкзака.
Фу! Воно тхне!
Скористайся своїм даром.
Ти хочеш, щоб я відчув запах?
Я вже давно забув, як це робиться.
Ти знаєш, скільки я змінив підгузків?
Як все це на мене вплинуло?
Але...
Гей! Розслабтеся! Обережно!
Сядьте.
Нюхайте. Кажу: нюхайте.
Не мене, футболку! Футболку!
Хтось з твоїх дітей тебе поважає?
Хвилинку. Так.
Вінні! Вперед і в центр!
Він сів у машину. Фіат 86-го.
Потрібно полагодити трансмісію, усе інше у порядку.
Він поїхав через місто до аеропорту.
Рейс 497.
Відправлення в 08:00.
Через 15 хвилин.
Місце 23А.
Він замовив вегетаріанську їжу.
Дякую, люба.
Тепер всі повертайтеся до матері!
Вівця!
Дай п'ять! Не турбуйтеся.
Багато овець! Я розберуся.
Що? Більше овець на дорозі немає. Поїхали.
Це було ненормально.
Ви ж їсте відбивні, це те ж саме.
Немає часу на це. Вперед, поспішаймо!
Дивіться, людина.
Ласкаво просимо до Трансільванії.
Це було дивно.
Фестиваль монстрів?
Що таке фестиваль монстрів?
Ми любимо ДРАКУЛУ
Я ХОЧУ СВОЮ МАТУСЮ
Я ТРИМАЮ ФАКЕЛ ДЛЯ ФРАНКЕНШТЕЙНА
Вони знали, що ми приїдемо?
ВИЄМО НА МІСЯЦЬ З ПЕРЕВЕРТНЕМ
ДРАКУЛУ В ПРЕЗИДЕНТИ
Ми їм подобаємося?
Справді?
Вибачте? Підкажете, як дістатися до аеропорту?
Так, колего. Шлях тільки один, бла-бла-бла.
Але він закритий. Ми не встигнемо.
Треба було виїхати на годину раніше. Бла-бла-бла.
Я не кажу: «Бла-бла-бла».
Давайте побіжимо пішки.
Драку, це захистить тебе.
Бла-бла-бла.
Уявіть, якби цей хлопець знав, що говорить зі справжнім Драком.
Швидко б п'ятами накивав!
Стривайте. Стривайте.
Ось єдиний вихід.
Вони зрозуміють, що ми справжні, якщо ми їм покажемо.
Це може спрацювати.
Хочеш налякати їх? Ми не лякали людей століттями.
Я навіть не знаю, чи досі вмію.
Я нічого не можу Чесно, не можу.
Зробимо ось так.
Вогонь! Вогонь!
Вогонь!
Я пробую налякати вас!
Справжній Франкенштейн!
Ми знаємо! Ми тебе любимо!
Підпишеш мій факел?
Перш за все, внизу справжній Дракула!
Доведи.
Добре. Продовжуйте.
Дочка Драка закохана, а він поспішає до аеропорту!
Він не може проїхати через натовп!
-Чому ж він не полетить? -Сонце, телепню, він - вампір!
Правильно. Дякую, завчений монстре.
Люди, якщо ви справді наші друзі, пропустіть його!
Добре. Всі Дракули шикуйтеся. Бла-бла-бла.
Всі інші, підніміть плащі. Захистимо нашого друга. Бла-бла-бла.
Все для тебе, друже.
Вперед.
-Хай щастить! -Покажи їм!
Давай, Драку, давай!
-Вперед, Драку! -Вперед, Драку!
Вперед, Драку!
Покажи їм!
Давай, Драку, давай!
Ми любимо тебе, Дракула!
Вибору немає.
Ай, ай.
Добре, добре. Я повинен це зробити.
Джонатане, Джонатане, ти мене чуєш?
Ти мрієш бути вампіром?
Ось якими нас уявляють. Неймовірно.
Джонатане, Джонатане.
Ти мене чуєш?
Що! Кажан!
Це голос Дракули? Це ти?
Дракула. Я тебе не розумію.
Що? Мої руки у взутті для засмаги?
Що? Японський суп з баранини?
Ти знаєш, що з тебе йде дим?
Ой. Даруйте. Вибачте.
-Що це таке? -Хіба кажан може так високо літати?
Люди, я вмикаю сигнал паска безпеки.
Про всяк випадок...
Прослухайте повідомлення для мого друга Джонатана.
Дракула?
Мій любий хлопчику, Я зробив жахливу помилку.
Я намагався тримати мою донечку при собі,
тому що вважав, що завжди зможу захистити її.
Але тепер я розумію, що діти мають самі все відкривати для себе.
Спікатись і падати, сміятись і плакати,
адже це і є життя.
Правда у тому, що вам із Мейвіс судилося бути разом.
Це зветься «Дзинь».
Якщо вона має довіритись комусь іншому,
я вдячний, що це - ти, Джонатане.
Сподіваюсь, що ти мене чуєш та пробачиш мені.
Шановні пасажири, ми швиденько повернемося для дозаправлення,
після чого продовжимо політ.
Годі скиглити! Я взагалі зараз згорю!
Тату?
Я у порядку. Трішки обгорів на сонці.
Люба,
я завжди вважав, що найгірше у світі - це бачити, як ти йдеш.
Та набагато гірше бачити тебе нещасною.
Мейві, я хочу, щоб ти жила своїм життям.
Не знаю, як мені це зробити.
Матуся вже дала тобі подарунок на День народження.
Зараз моя черга.
-Навіщо це мені? -У комплекті є аксесуар.
Ти?
Ти.
Чому ти повернувся?
Бо ти - моя Дзинь, Мейвіс.
Справді?
Але ти казав, що ненавидиш монстрів.
Так, тому що
я боявся, що твій тато висмокче з мого тіла усю кров,
-якщо не скажу цього. -Я не збирався...
Ні, він правий, я б це зробив.
-Тату. -Я був неправий, дияволятко.
Ти серйозно, тату?
Створи свій власний рай.
Спробуємо повторити той поцілунок?
Гаразд.
Вибачте.
Я повинен звикнути до цього.
Усе. Продовжуйте.
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ, МЕЙВІС
Годі!
Думав я, що зустрів кохання Але були марними зітхання
Дівчину зустрів я одного дня Тоді відчув справжнє почуття
Ніби на ринзі в макітру дали Ніби усього мотузками зв'язали
Не дихаєш і таким зробився Ніби куркою щойно вдавився
Словом «Дзинь» кохання називаю Саме про це я натякаю
Слухай, хто тями не має Про що Стінг балади співає
Лиш погляне в очі вона У душі настає весна
Саме це між ними робилось Як Нала на Сімбу подивилась
У повітрі Дзинь ширяє У мене більше турбот немає
Від кохання, що між нами Я літаю під небесами
Під дощем із Дзинь танцюю Більше болі не відчую
Настав час святкувати
Мій Дзинь - це ти
Драку, підспіваєш?
Ні, я підлетів ближче, щоб краще чути вас.
Ну ж бо, спробуй.
Добре, трішки підспіваю.
Слухати всім потрібно Звідси до Пекіна
Краще весну у душу пускати Приготуйтесь закохатись
Бо кохання це не гроші Воно усього дорожче
Пекучіше Купідона стріли не буде навіть жало бджоли
Я чув і Дзинь, і дзень, і дзелень-дзень
Та в старого кажана Кохана лиш одна
Якщо до тебе Дзинь вирішить завітати
Ось що слід тобі пам'ятати: Матимеш ти дещо робити
Свою обручку носити
У повітрі Дзинь ширяє
У мене більше турбот немає
Від кохання, що між нами Я літаю під небесами
Під дощем із Дзинь танцюю Більше болі не відчую
Настав час святкувати
Мій Дзинь - це ти
Усі кохайте, відчувайте
У любов із головою пірнайте
Від кохання не ховайтесь
До короля вампірів Прислухайтесь
КІНЕЦЬ
Я - монстр Я - монстр
Прибиральниці!
Єдина на світі я усіх закохаю
Вийшло все ненароком Навіть не намагаюсь
Не розказуйте те, що давно вже я знаю
Мене всі кохають
Гей, я заправляю, усе поламаю
Мої баси голосні Та дійсно круті
На моїх перегонах Я швидша, ніж усі
Проблеми завжди спричиняю Жодних авторитетів не маю
На новому мерсі Повсюди роз'їжджаю
Не вмію керувати, А моїй матері начхати
Прагну бути на вершині Вище стелі я полину
Вище місяця злітаю Сонця промінь відчуваю
Я крута як о-ла-ла Літаю краще літака
Немов риба у воді Я повсюди удома
В мене справи круті Розумієш, про що я
Мене хочуть повчати Кажуть, що я - проблема
Треба психів шалених В божевільню запхати
Мене хочуть повчати Кажуть, що я - проблема
Спробуй розв'язати
Я - монстр Я - монстр
Єдина на світі я усіх закохаю
Вийшло все ненароком Навіть не намагаюсь
Не розказуйте те, що давно вже я знаю
Мене всі кохають
Я керую, запалюю
Бачу майбутнє Без оптики
Більше андроїдів та роботів
Засліплю ціпочок Ніби Спок
Хай відпочивають у моїй кабіні Мій космічний корабель єдиний
Нехай нервують Відшмагаю, загіпнотизую
Говоритимуть про: о-ла-ла
Полетімо далеко По зоряному небу
Нам на все начхати, лиш до Марса дістатись
Заведу космічну бляшанку
Хочу першим покохати марсіанку
Не впорається сама З тим що, я їй приніс
Я вирішую - гра Скінчиться або ні
Як почну, то вже кінця немає
Не вдавай Ніби ти цього не знаєш
Ніби ти цього не знаєш
Єдина на світі я усіх закохаю
Вийшло все ненароком Навіть не намагаюсь
Не розказуйте те, що давно вже я знаю
Мене всі кохають
Єдина на світі я усіх закохаю
Вийшло все ненароком Навіть не намагаюсь
Не розказуйте те, що давно вже я знаю
Мене всі кохають
Я - монстр Я...
Я цього не робив.
Переклад субтитрів: Ярослава Гаращук