ГРОБИЩЕ ЗА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ
Колко много дървета.
Красиво е, нали?
Определено не е Бостън.
Наистина не е.
Мамо, кажи му да спре да тормози Чърч.
Чърч си е добре.
Не ме притеснява Чърч, а че ще пътуваме още осем часа.
Какво?
-Не е смешно, татко. -Напротив.
ДОБРЕ ДОШЛИ В ЛЪДЛОУ
Хвана се.
-Гейдж, смешно ли беше? -Беше смешно.
Какво ще кажете?
Еха.
Само това ли?
Направо е невероятно, не мислиш ли?
Накарах ги да включат цяла гора в задния ни двор.
Всичко тук ли е наше?
Всичко тук е новото обиталище на великата и страховита Ели-фант.
Знаеш ли какво, искаш ли ти да влезеш първа?
Тичай.
Носачите са били тук цяла сутрин и всичко трябва да е вътре.
Хубаво.
Идиот. Добре ли си?
Да, но малко се стреснах.
-Добре ли си, Гейдж? -Добре си.
-Какъв камион! -Юнак.
Ама че голям камион, нали?
Готов ли си, мъжки?
Хайде. Едно, две, три!
У дома!
Бързо свикна.
Ами ти? Готов ли си за провинциален живот, докторе?
Ами да видим. Хайде,
г-жо Крийд.
Чакай, котката е в колата!
Всичко стана толкова бързо. Ще ти липсва ли?
Едва ли някой тъгува по мъртвешката нощна смяна в Спешното.
Това май не отговаря на въпроса ми.
Хей.
Нуждаеше се от това.
Ние се нуждаехме от това.
Ще прекарвам повече време вкъщи
с децата.
И с твоята женичка къщовница.
Не се бях сетил за това. Ще трябва да помисля пак.
-Стига! -Не.
-Стига. Така как е, а? -Недей!
Добро утро, Марсела.
Готов ли сте за буря?
Да няма вече някого?
Кървящ нос в четвърта.
Звучи сериозно.
Чу ли това?
Какво правят?
Прилича на процесия.
Какво означава процесия?
Нещо като парад, но не за забавление.
Да вървим да погледаме телевизия. Уморих се да разопаковам.
Не знам защо се безпокоиш, мамо. Всичко е наред.
Децата са много щастливи.
Не. Хубаво е човек да позабави темпото.
Мамо, хайде да ти звънна пак.
Обичам те. Дочуване.
Ели, гладна ли си?
ГРОБИШТЕ ЗА ДОМАШНИ ЛЮБИМЦИ
Хей! Слизай оттам!
Номерът е...
много бързо да извадиш жилото.
Голямшко е.
Не е рекорд,
но пак заслужава отличие.
Ето така.
Това ще те облекчи.
Ти си момиченцето на доктора.
Елинор Крийд. Но ми казвай Ели.
Аз съм Джъдсън Крандъл.
Наричай ме Джъд.
Хайде, ставай.
Какво е това място?
Гробище за любимци. Не прочете ли?
Да, беше написано погрешно.
Това са домашни любимци?
Градът използва това място от поколения.
Видях едни деца. Всички бяха с маски.
Много хора са си устроили цял ритуал.
Виждаш ли тази табела? Сам я направих.
Това е кучето ми Бифър.
И е вярно...
Беше страшна хрътка.
Ели?
Знаеш, че не бива да обикаляш сама.
Мамо, това е Джъд, съседът ни.
Ужили ме пчела.
Той извади жилото. Голямшко беше.
Приятно ми е, госпожо.
На мен също. Аз съм Рейчъл, майката на Ели.
Тези гори...
Не са много безопасни за разходка.
Човек може да се изгуби.
Благодаря, Джъд.
Да се връщаме вкъщи.
Не бива да скиташ така, без да знам къде си.
Само отмийте калта и натрийте с малко хлебна сода.
-Татко? -Да?
Защо любимците не живеят колкото нас?
Така...
Помниш ли разговора ни за метаболизма?
-За часовника в тялото ни? -Да.
Хората сме с бавен метаболизъм и затова живеем по-дълго.
Докато котките и кучетата са с бърз метаболизъм.
-И когато той се изчерпи... -Отиват в гробището за любимци.
Да.
Днес Ели откри в гората очарователна забележителност. Направо в двора ни.
Добре. Но това не е непременно нещо лошо, нали така?
Място да погребваме любимците си.
Може да изглежда страшно, но не е. Съвсем естествено е.
Също както смъртта е нещо нормално.
Всички умираме. Рано или късно всеки се връща в земята.
Татко иска да каже, че макар тялото на животното да е в земята,
неговата душа остава да живее в небесата.
Също като баба Крийд.
Помниш ли как ти казах, че тя те гледа от горе?
Е, не знаем със сигурност, че става точно така.
С мама искаме да кажем,
че няма защо да се тревожиш, скъпа.
Чърч, мама и аз ще сме тук още много дълго време.
Ами Гейдж?
Разбира се, скъпа. Гейдж е още дете.
Ами твоята сестра, мамо?
Не е ли починала още като дете?
Рейчъл...
Рейчъл.
Добре ли си?
Какво беше онова?
Странно, щях да те питам същото.
Рейчъл, Ели е почти на девет.
Готова е за тази тема.
Ели е дете.
Смъртта я плаши.
Нека не я предпазваме от това.
Според теб това ли правя?
Мисля, че тези приказки за живота след смъртта
и как от горе я гледали разни хора...
Това й пречи да достигне до същността на нещата.
Значи ти наистина не мислиш,
че има нещо след смъртта?
Нито рай, нито нищо подобно?
Не.
Ще изследваме за стрептококи.
Може и да е алергия, но...
Нека да сме сигурни.
Моля те, кажи ми, че наближава обяд.
Ако трябва да прегледам още едни сливици...
Джуди отиде за сандвичи.
Главата му!
Казва се Виктор Пасков. Студент е тук.
Караше скейт, колата изскочи и го повлече!
Няма време, повикайте хеликоптер.
Определете кръвната група и набавете банки.
-Да го стабилизираме. -Имаше ли гривна?
Не видях.
Няма да те оставя да умреш, Виктор. По дяволите!
Нула положителна. Вземам четири банки.
Добре. Виктор, лежи. Побързайте с кръвта.
Кели, трябва да му сложим яка, за да го вдигнем.
Виждам мозъка му.
Кели, бързо!
Дръж се, Виктор. Къде са банките? Губи много кръв!
Не. Виктор, дръж се!
Тук съм, Виктор. Дръж се...
Върни се при мен, Виктор.
Върни се.
По дяволите.
Луис.
Бариерата не бива да се преминава.
Луис?
Почина.
Здрасти.
Какво е станало?
Едно хлапе беше блъснато днес в кампуса.
Едва ли беше на повече от двайсет.
Казваше се Виктор Пасков.
Определено не очаквах да видя подобно нещо тук.
Защо не влезеш вътре?
Ще ти приготвя вечеря, ще си вземеш душ...
Съжалявам.
Той знаеше името ми.
Какво?
Той...
Нищо, няма значение.
Джъд? Ели е. Направих курабийки.
Вкъщи ли си?
Да нямаш навика да ровичкаш из чужди вещи?
Извинявай.
Това жена ти ли е?
Да.
Казваше се Норма.
Красива е.
Какво се случи?
Разболя се и почина.
Може би тя още е някъде там.
Нали знаеш, гледа от небето.
Така ли мислиш, Ели?
Искаш ли да дойдеш да видиш котката ми?
-Казва се Чърч. -Чърч?
Галено е от Уинстън Чърчил. Той е живял много отдавна.
Знам кой е Уинстън Чърчил.
Леле, сигурно си много стар.
Опасявам се, че да.
Браво!
Много добре.
Браво, миличка!
Можеш ли да пляскаш?
Благодаря ви за поканата.
Отдавна не съм хапвал хубава домашна гозба.
Откога живееш тук?
-В Лъдлоу или в онази къща? -И двете.
Цял живот. И на двата въпроса.
Колко си голям!
-Чърч! Той те харесва! -И аз го харесвам.
Чърч добро коте.
-Да, Чърч е добро коте. -Такъв е.
Любопитно ми е, Джъд...
От агенцията ни казаха, че къщата върви с над 50 акра гора.
Онова гробище за любимци също ли е наше?
То си е част от имота ви.
Докъде се простира мястото?
Ами...
По-далече, отколкото бихте отишли.
Луис.
Хайде, докторе.
Ти се опита да ми помогнеш.
Нека сега ти помогна аз.
Тук е мястото, където почиват мъртвите.
Не отивай на мястото,
където мъртвите бродят.
Спри!
Земята е гнила.
Събуди се, тате!
Здрасти, приятелче. Ела тук.
Ела при татко.
Обичам те, тате.
Благодаря ти.
Време е татко да става.
Здравей.
Добро утро, поспаланко.
Ти ли събуди татко?
-Колко е часът? -Късно е, доста поспа.
-Здравейте! -Здравей, Ели.
-Какво получихте? -Царевични бонбони!
И големи гумени мечета.
Кой е с чаршафа и кой е истинският...
Същински призрак! И вече си се развихрил!
-Изглеждате страхотно. -Благодаря!
Патерсън дават най-големите бонбони.
Ели...
Вземи си метлата, скъпа.
Поговорете си, сега се връщам.
Какво правиш, децата ли плашиш?
Трябва да видиш нещо.
Добре.
О, не. Чърч.
Проклетите тирове.
Татко!
По дяволите.
-Татко! -Не бива Ели да го вижда.
Хайде, със Зоуи и Тайлър отиваме на обиколка.
Добре, скъпа. Само да се видя Джъд.
Ще те омагьосам.
Вече го направи, миличка.
Изчакай ме в колата, скъпа. Сега идвам.
Отивай с децата, после ще се погрижим.
Луис!
Трябва да стане довечера.
Разбира се.
Сигурен ли си?
Да, сигурен съм.
Беше направо усукан.
Което...
ми напомня...
че трябва да кажем на Ели.
Не. Нека й кажем, че просто е избягал. Моля те.
Скъпа, разбирам те. Разбирам, че е тежко.
Трудно ти е да говориш за смъртта след преживяното със сестра ти.
Но мисля, че е време най-после да се отпуснеш.
Аз само...
Не, просто съм разстроена заради Чърч.
Говори с мен.
И двамата знаем, че е заради Зелда.
Откакто се преместихме, мисля само за нея.
Тя ме мразеше,
защото гръбнакът ми не беше усукан като нейния.
Закани ми се, че някой ден ще свърша точно като нея
и няма повече да стана от леглото.
Родителите ни ме оставяха сама с нея.
Трябваше да й нося храната и използвах кухненския асансьор.
Знаех, че не биваше, защото той невинаги работеше.
Тя умря заради мен.
Гледах как изваждат тялото й,
но се кълна, че тя още беше в онези стени.
Нощем я чувах
как се движи...
как ме зове.
Рейчъл.
Не знаех кого да повикам.
Но ако се бях качила да й дам храна...
Не е бивало родителите ти да те оставят сама с нея.
Заради това съм чудовище.
Не е вярно, не си чудовище. Стига.
Не си чудовище. Разбра ли?
Слушай какво.
Довечера с Джъд ще се погрижим за Чърч.
Ще кажем на Ели...
че е избягал.
-Нали? -Добре.
Каквото и да е, само не и мъртъв.
Избрах ти място.
Какво има?
Нищо. Давай да приключваме.
Студено е.
Ели май много обичаше това коте?
Повече от всичко.
А ти обичаш Ели.
Разбира се.
Тогава ела с мен.
Какво?
-Знам къде точно се стъпва. -Джъд, почакай.
А защо не тук?
За Бога.
Какви ги върша?
Джъд, почакай.
Какво е това място?
Доста път изминахме за гроба на една котка.
Какво беше това?
Просто гмуркач.
Ела.
Какво е това място?
Усещаш ли?
Да.
Зарови животното.
Бих ти помогнал, но трябва да го сториш сам.
Използвай камъните за могила.
-Като онези. -Добре.
Какво точно правим, Джъд?
Погребваме котката на дъщеря ти.
И това е всичко?
Само това, нищо повече.
Постъпи добре, Луис.
Сигурен бях.
Колко е часът?
Късно е.
С Джъд погрижихте ли се за всичко?
Да, готово е.
Благодаря ти.
Какво има?
Свързано е с Чърч.
Да.
Снощи татко ти и Джъд обикаляха да търсят Чърч и...
Търсихме навсякъде и...
Скъпа, не можахме да го намерим.
Затова си мислим,
-че Чърч е избягал. -Да.
Не е избягал.
Всъщност...
Снощи беше на прозореца ми.
Миличка, сигурно си сънувала, че си го видяла.
Нормално е да се объркаш...
Трябва да приемеш, че той може да не се прибере повече.
-Съжалявам, миличка. -Снощи си дойде.
Погледни.
Ето го там.
-Нали каза, че е мъртъв? -Беше.
Той...
Може да е бил в безсъзнание или пък в шок.
Добре че не си ветеринар.
Джъд.
Трябва да поговорим.
Котката на Ели обикаля наоколо, сякаш нищо не е станало.
Да му се не знае.
Какво означава това?
Не искаше ли точно това? Да спестиш истината на дъщеря си.
Стига, ти също видя. Котката беше мъртва.
Не съм твърдял противното.
-Тогава как си го обясняваш? -Никак.
Никой не може.
Ще трябва да се постараеш повече.
На този свят има места,
които са по-древни от всички нас.
Места, напълно непонятни за рационален лекар като теб.
Никой не знае какво е онова място и какво става в онази камениста земя.
Но човешкото сърце е по-каменисто, Луис.
Онова, което направихме снощи,
беше заради Ели.
Но сега котката е твоя.
Трибуната на Лъдлоу Онлайн архив
Предполагаемо мъртъв бик открит на "Мейн стрийт"
Починал ветеран от Виетнам изчезва от погребален дом
Гробище за домашни любимци Лъдлоу
Какво е това?
ПЛЕМЕННИ ЗЕМИ
ЛЪДЛОУ ЩАТСКА ЗЕМЯ
БЛАТО ЛИТЪЛ ГОД
Къде си ме завел, Джъд?
Чърч, смърдиш. Какво си правил навън?
Я чакай...
В козината ти има някаква гадост.
Ето така.
Погледни ме.
Така добре ли е?
Нали?
Искам да се върнем в старата ни къща.
Виж...
С майка ти се преместихме тук, за да живеем по-спокойно
и да прекарваме повече време с теб. Повдигни се.
Така татко ще си е тук и по-често ще те завива вечер.
Ще те наглежда и ще те пази.
И ще те гъделичка за "лека нощ".
Хайде, скъпа.
Обещавам, че също като ръката ти, всичко ще се оправи.
Лека нощ.
-Татко? -Да?
Затвори вратата докрай. Не искам Чърч да влиза повече.
Добре.
Обичам те.
Как е тя?
Добре е. Горкичката.
Ами Чърч?
Не знам, сигурно е от удара.
Утре ще го заведа на ветеринар.
Ами ти?
Добре съм.
Но...
Ела насам.
Последните месеци бяха трудни.
Какво? Господи!
Луис, още е жива.
По дяволите!
Господи.
Чърч?
Излез оттам, приятел.
Чърч?
Твоето унищожение,
както и на всичко, което обичаш,
е съвсем близо, докторе.
Какво стана? Добре ли си?
Не ми се говори за това.
-Заради птицата ли? -Не е заради нея.
Мисля, че сгрешихме, като се преместихме тук.
Чувствам нещо нередно, Луис.
Помниш ли защо се преместихме?
Знам.
Наближава рожденият ден на Ели.
Защо не устроим голямо празненство?
Бихме могли...
да поканим приятели от Бостън.
Може би дори и родителите ти.
Искаш ли?
Ще променим нещата.
Можем да обърнем всичко в своя полза.
Много са хубави, Ели.
Какво е това?
Не знам, Гейдж я нарисува.
Гейдж?
Изгубих Биф на единайсет.
Беше минал през бодлива тел и раните се инфектираха.
Наложи се татко да го приспи.
-Баща ти те е завел там? -Не.
Беше един старец на име Стани Бушар. Той ми разказа.
Уендиго.
Едно време на север много се говореше за него.
Беше легенда,
предавана от местните племена.
За тях не беше само страшна история, те вярваха в това.
Бояха се от него.
-Видях тези знаци по дърветата там. -Да, предупреждения.
Местните племена ги оставили, преди да избягат.
-Да избягат ли? -Да, познавали силата на това място.
Усещали притеглянето му.
Те вярвали, че онези гори принадлежали
на нещо друго.
Че земята била лоша.
Гнила.
Земята е гнила.
Да.
Затова те заминали.
Но не и преди да изградят онова препятствие.
Трябвало да държи хората надалеч, но не станало така.
Уендиго може да е
Спорове за индианска земя
просто налудничава измислица,
но там все пак има нещо.
Нещо, което връща от смъртта.
Какво стана с кучето ти, Джъд?
Той се върна.
Точно както каза Стани Би.
Но беше променен.
А когато нападна майка ми, баща ми го приспа
за втори път.
Мислех, че с котето на Ели ще е различно.
Понеже Биф поначало си беше проклет.
Само че Чърч...
Беше добро коте.
Той нападна Гейдж.
Много съжалявам, Луис. Наистина.
Веднъж почувствал силата на онова място,
си измисляш какви ли не оправдания да се върнеш.
Но аз сгреших.
Понякога смъртта е по-добра.
Стой мирен.
Стой мирен. Просто ще заспиш.
По дяволите! Чърч, стига...
По дяволите.
Хайде.
На добър час.
Честит рожден ден на теб!
Честит рожден ден, скъпа Ели!
Честит рожден ден на теб!
Браво на теб, Ели.
Аз искам крайче.
Хей.
Още ли мислиш за Чърч?
Аз съм виновна, че си тръгна, понеже го изгоних от стаята си.
Не е така, скъпа.
Чърч те обича.
Това може да те разведри.
Стисни го.
-Обичам го, татко. -Така ли?
А аз обичам теб.
Сега върви и се забавлявай.
Шест...
седем, осем, девет,
десет.
Аз съм чудовище!
Къде са всички? Хей, къде сте?
Хайде! Къде сте?
Чърч?
Чърч!
Чърч, ти се върна.
Скъпа, къде е...
Гейдж!
Чърч!
Нашата скъпа дъщеря
Все очаквам...
да я чуя как се качва по стълбите,
както когато си идва от училище.
Точно сега не мога да стоя тук.
Само ще довърша нещо тук.
Ела по-скоро.
Обичам те.
И аз те обичам.
Бъди добро момче и се грижи за мама вместо мен.
Ще се видим скоро.
Видях Рейчъл да заминава с Гейдж.
За Бостън.
При родителите й.
Значи сега си сам там?
Да.
Скоро ще замина при тях, но първо ще довърша някои неща в клиниката.
Това е добре.
Сега ви е много тежко, за да сте разделени.
Да.
Когато дойде, ми олекна.
Канех се аз да дойда при теб.
Не биваше да ти показвам онова място.
Но го направи.
Знам какво си мислиш да направиш.
Но тя няма да се върне същата.
Толкова съжалявам, че го направих.
Ели е първото същество, докоснало сърцето ми, от много време.
Не исках да е тъжна.
Онова проклето място се храни с мъката ти,
прониква в ума ти.
По дяволите.
Имам нужда...
да затворя очи за малко.
Здравей. Мислех, че си си легнала.
Чаках да се чуем. Звънях ти по-рано.
Да, видях. Бях... Ходих да видя Джъд.
Пийнахме.
Можеш ли да дойдеш тук?
Гейдж се нуждае от теб, а аз...
Изтощен съм, скъпа.
Хайде да говорим утре.
Добре.
Обичам те.
И аз те обичам.
Дочуване.
Луис... спри.
Съжалявам, че не можах да ти помогна.
Трябва да я оставиш да си иде.
Мога да поправя нещата.
Пасков!
Ела. Няма нищо. Всичко е наред.
Приберете се у дома.
Пасков казва да се прибираме у дома.
Мамо, искам у дома!
Тук няма нищо.
Няма нищо.
Татко е винаги до теб.
Съжалявам.
Тате?
Къде съм?
Боже... Момиченцето ми.
Ти си у дома!
У дома.
Какво има?
Просто се е заплела.
Къде са мама и Гейдж?
Отидоха у баба и дядо.
Ще се върнат ли?
Да.
Помня рождения си ден.
Чърч беше на пътя.
Толкова се зарадвах, че се е върнал.
Имаше камион.
И после всичко стана черно.
Сега всичко е наред.
Ти се върна.
Откъде се върнах?
Време е за сън. Гася лампата.
Аз съм мъртва... нали?
Не, скъпа. Не.
Ти си тук.
Ще останеш ли с мен?
Разбира се.
Чувам гората.
Прозорците са затворени, скъпа.
Не така.
Отвътре.
Мама знае ли за мен?
Моля те, Ели...
Просто затвори очи.
Всичко ще бъде наред.
Обичам те, татко.
И аз те обичам, Ели.
Ели?
Ели, внимавай.
Стига. Ели, спри.
Престани!
Защо си облякла пак роклята?
Какво ще й кажеш?
Снощи се случи нещо.
Гейдж имаше кошмари или поне така си помислих.
Повтаряше името на починалото момче.
Вече направо откачам, Гейдж също и...
Трябва да те чуя. Моля те, обади ми се.
Часът е четири следобед и е време за бюлетина за трафика.
Очаквайте големи забавяния по главен път И-95.
Всичко ще бъде наред.
-Нали? -Мамо.
Мамо.
Няма загинали, но двама пострадали са откарани в болница.
-Ало? -Джъд, обажда се Рейчъл.
Рейчъл. Ти...
У вашите ли си още?
Връщам се. Нещо не е наред.
-Много се тревожа за Луис. -За Луис ли?
Би ли отишъл до вкъщи да провериш как е?
Цяла сутрин му звъня и, знам ли...
-Не вдига ли? -Не.
А му звънях толкова пъти.
Добре, ще отида да проверя.
Благодаря ти. Скоро пристигам и аз.
До скоро, Рейчъл.
Луис? Там ли си?
Здрасти, Джъд.
Как ти е главата днес?
Сякаш някой бие тъпан в нея.
Не помня кога си си тръгнал.
Да, ти заспа.
Виж, аз... трябва да се връщам.
Цяла сутрин чакам да се чуя с Рейчъл и не искам да пропусна обаждането.
Нали?
Ако си направил нещо, Луис...
Не е късно да се поправи.
Не се тревожи за мен, Джъд.
Добре съм.
Наистина.
Ако това е всичко...
Влизам.
Знам, че си тук!
-Здравей, Джъд. -Стига, Ели.
Спокойно.
Твоята сладка Норма
сега гори в ада заради онова, което й стори.
Видях я там, Джъд.
Млъквай! Не знаеш нищо за нея!
Липсвах ли ти, Джъдсън?
Това не е моята Норма!
Ели страда и ти й го причини!
Това не си ти!
Ти каза на Луис за онова място.
И сега ще страдаме
навеки.
Но сега сме тук
да те приберем,
за да страдаш с нас.
Само ела и опитай!
Ели?
По дяволите.
Рейчъл.
Какво...
Слава Богу, добре си! Толкова се притесних.
Звънях ти, а ти не вдигаше и...
Гейдж имаше кошмари и повтаряше името на мъртвото момче.
Сега съм тук. Нужен си ми само ти.
Само аз, ти и Гейдж. Заедно ще се справим.
Няма нищо. Хайде, всичко е наред.
О, я се виж!
На татко момчето! Пораснал ли си? Хайде, кажи.
Пораснал ли си? Мисля, че много е пораснал.
Така приятно ухаеш!
Колко хубаво! Ела при татко.
Луис, какво става?
Исках още време с нея.
Ела тук.
Скъпа.
Не бях готов да се сбогувам с нея.
Плашиш ме.
За какво говориш? Обясни ми.
Аз съм виновен за смъртта й.
Трябваше да я върна.
Ели-фант.
Великата и страховита.
Има едно място вдън гората...
Отвъд гробището за домашни любимци.
То връща от смъртта.
Не се ли радваш, мамо?
Прегърни дъщеря си.
Прегърни я.
Ще сложа Гейдж в леглото.
Рейчъл!
Тя не ме иска тук.
Не, мама само се нуждае от време.
Няма нищо.
Аз също не я искам тук.
Всичко е наред. Така.
-Хайде, миличък. -Рейчъл.
Рейчъл, отвори, моля те. Нека ти обясня.
Знам. Позволи ми да обясня.
Какво е тя?
Това там е Ели.
Не.
Ние я погребахме в земята.
Тя ни беше върната. Имаме втори шанс.
Не става така, Луис.
Напротив. Има едно място. За него ти разправях.
Разбрах, когато погребах там Чърч.
Беше мъртъв, но го погребах там и земята го върна.
След това не беше същият.
Ти я видя. Пипна я.
Това е дъщеря ни.
-Изровил си я? -Там стои дъщеря ни, скъпа.
Стига, моля те.
Направих каквото счетох за редно. Бог да прибира своето дете!
-Ели? -Добре си.
Ели!
Ели, скъпа, мама и татко само...
По дяволите.
Мама.
Всичко е наред, миличък. Мама е добре.
Мама е...
Недей. Не, не.
Не, не. Господи.
Не.
Рейчъл.
Сега повече няма да станеш от леглото.
Не! Не!
Стига си се борила, тъпачко.
Ели?
По дяволите.
Джъд?
Божичко.
Господи. Джъд.
По дяволите!
Луис! Дръж детето!
Луис!
Рейчъл!
Дръж детето! Ели се опитва да...
-Ще го хвана! -Дръж го!
Пусни го! Татко те хвана.
Хайде.
Гейдж, татко иска да стоиш в колата. Не отваряй на никого.
Послушай ме. Дори и на Ели.
Ти ме остави да умра, не направи нищо.
Както постъпи със сестра си.
Бях уплашена.
Лъжкиня.
Молеше се сестра ти да умре.
Вярно е.
Помниш ли, когато татко каза, че след това няма нищо?
Той греши.
Само че не е рай.
И скоро отиваш там, мамо.
Не ме наричай "мамо".
Ти не си дъщеря ми.
Ели е мъртва.
Тогава отивай при нея!
Рейчъл!
Божичко, Рейчъл. Погрижих се за Гейдж.
Не ме погребвай на онова място.
Какво?
Проклятие. По дяволите.
Рейчъл!
Закъсня.
Къде е мама?
Мама вече се тъпче с пръст.
Какво си направила, Ели?
Ти го започна, татко.
Когато ни премести тук.
Когато погреба Чърч.
Когато погреба мен!
Не се съпротивлявай, татко.
Така ще е по-добре.
Ти си мъртва! Мъртва си!
Мъртва си!
Моля те, просто спри.
Махай се!
Мислех, че можем да сме семейство. Исках го, но не можем.
Можем, татко.