Fortæl mere. Du ved jo, at jeg elsker sexhistorier.
Hallo?
- Det er til dig, farmand. - Hvem er det?
Jeg ved det ikke.
Det er en pige, og hun lyder lækker. Du boller da ikke udenom?
- Du er mere end nok for mig, Jenny. - Det ved jeg.
Hallo, mr Herveaux? Det er Sookie.
- Hvad er der galt, Sookie? - Det er svært at sige det her.
Alcide er...
Han er død.
- Jackson? - Ja, jeg er her stadig.
- Mr Fortenberry? - Ja, sir.
Det er kriminalassistent Stackhouse fra politiet i Renard.
Jeg har desværre dårlige nyheder om din mor.
Hvor dårlige?
Hun gik bort i går aftes, mr Fortenberry.
Hun blev dræbt...
...af en vampyr. - Dræbt? Åh nej.
Jeg er virkelig ked af det på dine vegne.
Hun sagde, at hun ville dø, hvis jeg flyttede.
Lyt til mig, Bubba!
Du var nødt til rejse, og det tror jeg, at Big Max vidste.
Kender jeg dig?
Nej, det gør du ikke.
Hvornår tror du, du kan komme?
Jenny og jeg har nogle ting at ordne, men så kører vi.
- I skal ikke komme ved nattetid. - Nej.
- Vi ses, når I kommer. - Sookie, inden vi lægger på...
Alcide og jeg talte ikke tit, men han havde aldrig lydt gladere.
Han elskede dig fandme højt, Sookie.
Jeg elskede også ham.
Mr Fortenberry, ring til stationen, når du kommer til byen.
Så sørger vi for, at nogen henter dig.
- Tak, kriminalassistent... - Stackhouse.
- Det sætter jeg pris på. - Ingen årsag, mand.
Hvordan gik det?
Stakkels Hoyt. Stakkels søde Hoyt. Han er så utroligt høflig.
Han takkede mig for at ringe og fortælle, at hans mor er død.
- Han siger, at han kommer tilbage. - Tag dig sammen. Folk stoler på dig.
- Det giver jeg ikke noget for. - Det skal du. Du opretholder loven.
Andy er hos Holly, som han skal. Der er kun dig tilbage.
- Så stærk er jeg ikke. - Tror du ikke, at jeg gerne vil tude?
Det vil jeg. Det er det eneste, jeg har lyst til.
Men jeg mander mig op, og du gør det samme.
Er I klar?
Nej. Men vi gør det alligevel.
Vi stiger til 12.500 meters højde-
- og forventer at lande i Baton Rouge klokken 18.31 lokal tid.
- Baton Rouge? - Vi begynder med senator Finch.
Hvis der er nogen, Sarah tager kontakt til, er det ham.
Sig til kaptajnen, at planen er ændret. Vi lander i Shreveport.
Shreveport? Hvorfor fanden skal vi det?
- Der har vi intet at gøre mere. - Willa.
Eric. Du stak af fra hende.
- Hun hader dig, som Tara hadede mig. - Det er jeg ligeglad med!
Jeg er ked af det, der skete Tara. Men Willa er stadig i live.
- Jeg vil se hende, inden jeg dør. - Skal du dø?
Nå, har jeg glemt at sige det?
Tillykke, Victoria. Du er nu bærer af hepatitis V-virusset.
Det her er mit levebrød. Nu mister jeg jobbet på grund af dig!
Det er jeg utroligt ked af.
Giv kaptajnen besked.
Jeg hader Shreveport.
Hold nu op.
Vi kan genopleve de gamle minder.
Den flygtige mr Northman.
Og hans smukke afkom miss DeBeaufort.
Undskyld, men har jeg fortrængt, at vi har knaldet?
Nej, miss DeBeaufort. Vi har ikke knaldet.
Jeg er Autoritetens dommer. Jeg dømmer alle vampyrforseelser.
Og her kommer jeres straf.
Fra Côtes du Rhône til Shreveport.
Ser jer omkring. Indsnus lugten.
Stedet lugter af sperm, pis og dårlig hårfarve.
Og det er jeres helt eget sted.
- Hvad mener du? - I skal drive en bette forretning.
- Så hellere en pæl i hjertet. - De blev advaret, mr Northman.
Det var mod viljen af næsten alle i vores organisation.
Endda bare for dum kos skyld. Træk dem tilbage!
Hvis De altså gerne vil beholde dem.
Kom. Jeg giver jer den store rundtur.
Kommer I?
Der er en lyskontakt her et sted.
- Vi har alt her! - Du godeste.
- Komedier, action, science fiction. - Undskyld, Pam.
Kultklassikere, dokumentarfilm, drama.
Og en af butikkens storsællerter: Klassisk biografslik.
Twizzlers. Ikke Red Vines.
Ikke imponerede, hvad?
Det bliver bedre. Lad os gå nedenunder.
Nej, hvor godt. Der er mere at se.
Denne videobutik, jeres videobutik-
- praler med at have den største samling pornofilm i Nord-Louisiana.
Kun mennesker kan gøre sex så trist.
I må gerne sætte jeres eget præg på det, men lav ikke for meget om.
Mennesker elsker deres pornografi. Den går som varme brød.
- En sjov ting: Bag denne dør... - Lad mig gætte: Et "glory hole".
Bedre endnu. En lille tunnel fra Borgerkrigen.
Den underjordiske jernbane?
USA er ikke det kulturelle vakuum, I tror. Landet har historie.
Og I to er en del af den. Selvfølgelig har alt det her en pris.
For at I bidrager til Autoritetens stigende udgifter-
- kræver vi 80 procent i skat fra alle vores sheriffer.
- Sherif? - Af område 5.
Tillykke!
Hvorfor vil du gøre mig til sherif?
Vi stoler ikke på dig, mr Northman. På denne måde har vi styr på dig.
Lort.
En advarsel før jeg går: I bliver overvåget.
Både om natten og, takket være Yakonomo og deres venner, Yakuzaen-
- holdes der øje med jer om dagen.
Nøgler til jeres nye liv. Grib.
Hej Coby. Hvor er Lisa?
- Jeg vil bare se, hvordan de har det - Går I indenfor så længe?
Hej.
Må jeg sætte mig?
Det her er noget værre lort, ikke?
Godt, du lader ikke som ingenting. Alle behandler os, som var vi dumme.
- Coby, kommer du lige? - Jeg vil ikke.
Læg din dumme bold væk, Coby!
Vær nu sød. I to skal da ikke være uvenner.
Kom herover. Tag bolden med, hvis du vil.
Det kan være svært for drenge at snakke, hvis de ikke har en bold.
- Kom her. - Hvad?
Kom og sæt dig. Jeg bider ikke.
Din søster siger, at folk behandler jer, som om I ikke fatter noget.
Ja?
Men jeg ved, at I ved, hvad der sker.
Og jeg lader ikke, som om det ikke er skræmmende.
Men jeres mor og jeg har været venner længe.
Jeg ved, at hun er helvedes stærk, og at hun elsker jer.
Og hvor hun end er, kæmper hun så hårdt, hun kan-
- for at komme hjem til jer to og Mikey.
Hun gør, hvad hun skal, og vi må gøre vores...
...for at få hende tilbage. - Men vi ved jo ikke, hvor hun er.
- Holly ved det. - Holly ved ingenting!
Jo, hun gør. Jeg må bare hjælpe hende med at huske.
- Vi får hende tilbage. - Lover du det?
Ja. Jeg lover det.
- For fanden, Andy. - Lad hende være. Hun husker intet.
- Jeg kan få hende til det. - Hun vil ikke!
Jeg lovede lige Lisa og Coby, at jeg bringer deres mor tilbage.
Og jeg lader ikke dig, deres onkel, forhindre mig i det.
- Kom nu, Andy. - Hjælp mig, Gud.
Tak.
- Hvordan har du det? - Jeg har haft det bedre.
- Hvordan har du det? - Jeg er okay.
- Det kan du ikke være. - Det skal jeg være.
Hvad er det sidste, du husker?
Jeg var til festen, og så husker jeg, at jeg løb ind jer alle ved bækken.
Alt derimellem er helt væk.
Nej, du har bare fortrængt det.
Jeg er her for at hjælpe dig med at huske.
Se på mig. Ville du ønske at vide, hvordan det skete, hvis det var dig?
Nej, det ville jeg ikke. Tag mine hænder alligevel.
- Du er nødt til at gøre det, Holly. - Okay.
For Arlenes og Nicoles skyld.
Okay. Minderne kommer tilbage, når du er ved bækken.
Forsøg at gå baglæns derfra. Du kom ud af skoven.
Hold nu op!
De sugede blod af mig. Jeg tryglede dem om at stoppe, men de blev ved!
- Jeg kan ikke, Sook! - Du er dygtig. Hvad skete der inden?
- De tog mig med udenfor. - Ud fra hvor?
Bliv ved at gå tilbage til inden skoven. Hvor var du?
- Jeg tror, at det var en bar! - Fangtasia.
Hvad med de andre? Hvor bliver de holdt til fange?
- Vi var låst inde nede i et fangehul! - Arlene, Nicole og Jane lever stadig.
- Kevin klarede den ikke. - Stakkels Kevin.
Stakkels Rosie.
Nu slipper jeg dine hænder. Du gjorde det rigtig, rigtig godt.
Jeg må hellere tage over til Bill og lægge en plan.
Undskyld.
- Hvad skal jeg gøre? - Vi kan godt lide kram.
Jeg er ikke med, Stackhouse.
Tak, Holly.
Jeg kan ikke læse dine tanker. Men jeg ved, hvad du tænker.
- Vil du tale om det? - Jeg er træt af at tale og vente.
- Nicole og barnet er sikkert okay. - Jaså?
Hvordan kan du være sikker på, at de er okay?
Vi er der ikke, så vi ved ikke en skid!
Hvad fanden?
- Hvor skal du hen? - Til Fangtasia.
Nej, hr. Borgmester, vi har et officielt ærinde hos Rosie!
Min forlovede og mit barn har brug for mig!
Bliv i bilen, hvis du vil, men jeg gør det fandme.
- Vend om. - Hvad fanden laver du?
Jeg beskytter dig og din familie. Vend om, for fanden!
Tænk over, hvad du gør lige nu.
Du sagde det selv, borgmester: Vi klarer den ikke uden vampyrerne.
Vi må vente til solnedgang.
Fandens!
Fandens også!
- Hvor skal du nu hen? - Du kører.
Det bliver ikke mig, der kører fra dem.
Jess.
- Hvad? - Du skal spise.
Nej.
- Du heler ikke, fordi du ikke spiser. - Det ved vi ikke.
Jeg elsker dig, men det her er ved at blive latterligt.
- Hvor skal du hen? - Jeg henter Bill.
Måske spiser du, hvis han beder dig. Eller også kan han befale det.
Du må ikke gå fra mig! James!
Pis og lort!
Jessica.
- Hvad? - Hvor længe har det stået på?
- Hvor længe? - Ti uger.
- Der er altså ikke gået 10 uger. - Jessica.
- Handler det om Andys datter? - Nej.
- Jessica. - Det gør det ikke.
Adylin og jeg har sluttet fred. Hun inviterede mig endda indenfor.
- Så du beskytter Adylin? - Ja.
Men hun giver dig ingen mad i gengæld?
Hvem suger du blod af?
Hallo?
Kom op, hvis du vil deltage i angrebet på mig!
- Lad mig være! - Du må tilgive dig selv, Jess.
Tak, Bill! Det hjælper virkeligt.
Der er gået et halvt år. En fe hver anden måned. Det er nok.
- Hvorfor heler hun ikke? - Hun har ikke spist i flere måneder.
- Du kan suge blod af mig. - Du er fe!
- Jeg stoler på dig. - Det burde du ikke.
Giver I os lige et øjeblik? Hun skal høre det fra en kvinde.
Vær forsigtig.
- Jeg ved, hvad du vil sige. - Det tror jeg ikke.
"Du skal spise, Jess. At sulte ændrer intet."
"Du straffer både dig selv og alle, der elsker dig."
Det skider jeg på. Jeg skider på, hvorfor du ikke spiser.
De tre fepiger er bare toppen af isbjerget. Skidt med, at de døde.
Alcide og Tara er døde. Næsten alle, jeg elskede, er døde.
Og lige nu er du også død, Jessica.
Beklager, men jeg giver ikke en skid for dig og dine problemer.
Mine venner er taget til fange. Jeg behøver hjælp til at redde dem.
Jeg har faktisk været god mod dig. Så hjælper du mig, eller ej?
- Men jeg drikker ikke dit blod. - Hvem er din kærestes menneske?
Ring til Lafayette. Vi to skal virkelig tale sammen.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg leder efter "Vampyrernes nat" fra 1967.
David Cronenbergs "Blodig galskab" fra 1977.
Og så "Cronos", men jeg ved ikke, om den er ude endnu.
Det er sjældent, at en pige kender gode vampyrfilm. Følg med.
Jeg er kørt her til fra Tulane. En lærer anbefalede jer.
- Her findes alt, hvad du søger. - Tak.
Jeg har altid været fan af genren.
Jeg blev begejstret, da jeg så kurset ved navn "Monstre iblandt os".
Vi ser på den Andens stilling i samfundet-
- og hvordan de Andre behandles i forhold til vampyrmyten.
Du ser på mig, som om jeg var en besat fan.
Det er jeg ikke. Jeg tror ikke, at vampyrer findes i virkeligheden.
Selvfølgelig er de ikke det.
Luk munden, kære.
Godaften.
- Arbejder du her? - Pam og jeg ejer butikken.
- Jeg hedder Eric. - Hej Eric. Jeg hedder Ginger.
Enchanté, Ginger.
- Velkommen i vores lortebule. - Hvad mener du?
Stedet er så charmerende!
- Er I? - Sammen? Nej.
Jeg mener, nu og da. Men ikke, siden vi overtog stedet.
- Idioter. - Har I brug for personale?
Ja, til dagvagten.
Må jeg få en ansøgningsblanket?
- Er du klar? - Jeg er ved at blive træt af det her.
Det er endnu værre med dem, man kender. Kevin var en god fyr.
Men en sær stemme.
- Hvem er det? - Jason og borgmester Merlotte.
- Skal jeg arresteres? - Nej, det er du ikke.
Vi glemmer det, der skete i går. At du overhovedet var der.
Hvorfor er du så sød mod mig, misfoster?
- Må vi komme ind? - Hvorfor?
- Det handler om Kevin. - Okay.
- Vil du sidde ned? - Nej, for fanden! Hvor er Kevin?
Han er død.
Må jeg se ham?
Vi har ikke fundet liget endnu.
- Hvordan ved I så, at han er død? - Holly fortalte det.
De holder alle til fange i vampyrbaren i Shreveport.
Hvad skal jeg gøre nu?
- Han var alt for mig! - Jeg er så ked af det, Rosie.
I får ram på dem, ikke? Giver dem deres straf?
Ja, i aften. Sookie er allerede hos Bill.
Han indkalder alle vampyrer. Vi slår hårdt ned.
Rosie. Vi nakker dem for dig.
Skråt op med mig. Gør det for Kevins skyld.
Vi gør det for jer begge.
Jeg indkalder så mange, jeg kan.
Men vi kommer til at storme Fangtasia i undertal i aften.
- Hvad med dem, der var til festen? - Mange af dem døde.
Mange er stadig bange. Og de her er ikke deres mennesker.
Festen var også til gavn for dem-
- men i aften har de intet at vinde.
- Hvorfor stiller du op så? - Fordi jeg skylder dig alt.
- Har du spist? - Det er et stykke tid siden.
Værsgo. Det er vigtigt, at du er stærk i aften.
Er du sikker?
Det er bare frokost.
Så er det op, vampyrvenner.
J... Og Rødtop, hvordan går det?
- Okay. - Skudsåret siger noget andet.
- Jess. - Kæft! Tror du ikke, jeg vil spise?
Jeg føler mig helt tom, som om jeg er en skal!
- En smuk skal. - Nej.
Jo, du er.
James, flyt dig, tøs. Giv en rigtig tøs en chance.
Jeg vil ikke lader, som om jeg forstår alt, hvad der sker.
Men mellem os er det enkelt. Du skal spise, og jeg giver dig mad.
Vi vampyrer kalder os selv udødelige.
Men det er vi ikke, hvis vi skal suge blod af uskyldige for at overleve!
- Godt, for jeg er ikke uskyldig. - Du er fandme meget bedre end jeg.
Jeg har gjort helt syge ting, men jeg hader ikke mig selv for dem.
Har du dræbt mennesker?
Jeg dræbte den mand, jeg elskede.
- Hvordan tilgav du dig selv? - Det har jeg stadig ikke gjort.
Men jeg accepterer mine dybe brister.
En af dem er, at jeg ryster i bukserne for døden.
Du bør være bange. Fordi døden stinker.
Du kan være meget dødere, end du er nu. Det ved du sikkert.
Så kom nu, smukke pige.
Vis mig dine søde små hugtænder.
Det er okay. Fortsæt.
- Er Eric her? - Du er sent på den.
Jeg ved det, beklager. Men du kommer til at tilgive mig.
Du gætter aldrig, hvad jeg har fundet.
- En skodstol? - Det er ikke nogen skodstol.
Ginger, se på dig, og så se på mig. Hvem har den bedste smag?
Okay, men denne skodstol kan være begyndelsen på en ny fremtid.
- Hader du jobbet her eller ej? - Fortsæt.
Nu hvor vampyrerne er sprunget ud-
- kan ingen forhindre, at I driver en forretning, I vil.
Jeg fatter det ikke, men jeg lytter faktisk stadigvæk.
Vi laver butikken om til en natklub!
Der kommer sprut op på væggen. Og en lang bardisk foran.
Vi får en dj-pult og et dansegulv med stripperstænger.
Vi køber slagterbutikken ved siden af og slår væggen ned.
Og vi bygger en hævet scene at stille tronen på.
- Så nu er det altså en trone? - Ja, hvis Eric sidder i den.
Tænk over det. Vi har en masse film, men hvad tjener vi mest på?
Pornoafdelingen. Og ved du, hvorfor?
Fordi sex sælger.
Og Eric Northman er ren og skær sex på en trone.
Du kan se det for dig, ikke? Det er helt unikt!
Han sidder der. Man kan se ham, men ikke røre.
Alle bliver mere og mere liderlige, indtil de ikke kan klare det mere.
Og så mister de kontrollen over, hvor mange drinks de bestiller.
De kunne lige så godt lægge pungene ved indgangen.
For når solen står op over Fangtasia...
...er de alligevel tomme.
"Fangtasia".
Hvis I ikke kan lide navnet, kan I bare lave det om.
Nej, Ginger. Det er perfekt, præcis som det er.
Tak, Pam. Det er nok det sødeste, du nogensinde har sagt til mig.
Ginger.
- Jeg ked at skulle gøre det her. - Hvad har du tænkt dig at gøre?
Din idé med Fangtasia... Jeg siger til Eric, at det var min idé.
Selvfølgelig er det det.
- Pamela, det gjorde du ikke. - Jo.
Sikken møgsæk!
Elsker du mig stadig?
Altid.
- Hvor mange er de egentlig? - Femten måske. Måske flere.
- Kommer der flere? - Vi indkaldte alle raske vampyrer.
De eneste, der kom, var Michael og Keith.
- Keith er min trommeslager. - Jeg har stadig ikke hørt fra Willa.
- Det er altså vores hold. - Godt.
Det her er holdet, som skal smadre de vampyrer.
Dette er vores Normandiet. Hvem er på min side?
Hvad?
Over 200.000 allierede soldater mistede livet på Normandiets strande.
Pis.
Historie er noget møg.
Pam sagde, at du skrev i din bog, at du ikke er et røvhul længere.
Er det sandt, Bill?
- Hvor længe har du været syg? - Omkring en måned.
Men jeg er stadig bare på stadie et.
- Bill, hvem er det? - Perfekt. Sookie er her.
Eric!
- Nej... - Jeg er her stadig, Sookie.
Husk lige, at vi skal dræbe en kristen.
- Lige et øjeblik, Pam. - Og Willa? Vi skulle møde hende.
Ja, selvfølgelig.
- Willa. - Pis!
- Jeg hader dig fandme! - Du må ikke slå mig ihjel!
- Vi venter på dig udenfor. - Tak, Bill.
Så...
Hvad har du nu rodet dig ud i?
- Du skulle nødigt snakke. - Du har ret.
Du kan ikke bare dø fra mig.
Sookie Stackhouse.
- Hvordan har du haft det? - Skidt.
Min kæreste døde.
- Din kæreste? - Alcide. Vi var sammen.
Varulven? Du fik huset, så du kunne få styr på dit liv igen.
- Hvordan kan ulvekærester... - Slut. Han døde i morges.
Undskyld.
- Hvor har du været? - Først tog jeg hjem til Sverige.
Det var så smukt.
Men desværre udløste jeg en lavine, der dræbte et helt skisportssted.
Det blev lidt hektisk derefter.
Jeg rejste til Sydamerika. Bolivia og Peru.
Jeg kedede mig efter et stykke tid og rejste til Afrika.
Gabon og Marokko. Og derfra til Spanien og Frankrig.
- Det var meget rejseri. - Ja.
Jeg ville se verden en sidste gang.
Hvad er det for en slags problem, du har?
Vil I storme entréen? Det er det rene selvmord.
- Hvor er han? - Indenfor med Sookie.
- Hvad vil du? - Willa. Så smuk du er...
Spar mig, din røv! Jeg var to uger, da du forlod mig.
Ja. Og det taler vi om senere. Lige nu har Sookie brug for...
- Det skider jeg på. Forstå mig ret. - Jeg forstår.
Hvis du vil have min hjælp, taler vi om det nu!
Som din skaber beordrer jeg dig...
Senere.
- Jeg hører, at I er i undertal. - Ja.
Der findes en anden indgang. Lad os komme af sted.
Skal vi af sted?
- Ja. - Hun er fandme som kronisk svamp.
En rotte!
- Sam! - I må ikke skrige.
Vi får jer alle sammen ud herfra.
- Undskyld, var du lige en rotte? - Vi taler om det bagefter.
- Holder de fanger ovenpå? - Nej, det er kun os.
Der kommer vampyrer ind samme vej fra.
- I skal bare stole på dem. - Det er vampyrer, der kidnappede os!
De her er vores venner.
- Lover du det? - Ja.
- Hør her. Jeg må gå op igen. - Nej!
Det er jeg nødt til, Nicole. Alt bliver godt.
Okay. Jeg elsker dig.
- Sam! Sig, at de skal skynde sig. - Okay.
Du må ikke blive til en rotte igen.
Jo, det blev han. Han blev til en rotte.
Vi klarer den.
Fandens!
Eric.
Det er nøjagtig, som vi håbede. Nicole, Arlene og Jane lever.
- Få dem ud derfra nu! - Af sted med os.
Eric, jeg går. Du må spare på kræfterne.
Bestem jer. Hvem går med?
Eric, jeg går.
Efter dig.
- Er det dem, der kommer? - Det må det være.
Hvor fanden er den tredje?
I må ikke gøre det! Jeg har børn!
- Nej, lad være! - Lad os spise.
- Jeg bliver her. - Bill, jeg er faktisk ligeglad...
...men jeg giver dig et godt råd: Lad være med at spille stor helt.
Det bliver ikke til noget med Sookie. Hverken nu eller en anden gang.
Jeg skal prøve at vente på jer, men skynd jer.
Hvem der?
Jeg hedder Eric Northman. Jeg var sherif i det her område.
- Jeg er syg og har brug for ly. - Det er ikke vores problem. Skrid!
- Hvad er det for en duft? - Jeg har taget mit eget menneske med.
- Jeg deler hende gerne med jer. - Kan I ikke lugte det? Luk ham ind!
Tak.
Jeg husker dig. Hvad er du?
Jeg er hans.
Her er en til.
- Hvordan kunne du lukke dem ind? - Det var et øjebliks svaghed.
- Nu må vi være stærke. - Det har du fandme ret i.
Det er hende fra parkeringspladsen, jeg fortalte om.
Spred benene, blondie. Jeg vil smage lidt fra det frække sted.
- Skrid med dig! - Så du kan lide det hårdt.
Så er det nok. Hun er min.
Jeg deler kun, hvis I giver hende den respekt, hun fortjener.
- Kom, Jason! - Ja!
Som I sikkert mærker, er min menneskeven noget særligt.
I må ikke drikke hendes blod. I må kun nippe til det.
Som til et godt glas Barbaresco.
Du snakker for meget, ven. Hold kæft og giv mig en slurk.
Okay, ven. Jeg lader dig begynde.
- Men først... - Ja?
- Må jeg spørge dig om noget? - Hvad?
- Kan du lide det hårdt? - Hvad fanden er det for et spørgsmål?
Jeg har taget nogle venner med.
Nej! Nej, Sookie!
Sookie!
- Arlene? Bliv hos mig. - Terry...
Nej, det er Sookie. Bliv hos mig!
Hun skal have blod fra en rask vampyr.
Se. Jeg er ikke noget røvhul mere.
- Brænd dem! Kyl en til ind! - Slut med at slås!
Jeg beder dig, Bill! Du må give Arlene dit blod.
Dø, blodsuger!
Jeg har dig, Jess.
Jeg er ved at miste hende!
Eric, hent en rask vampyr!
Kom så. Bliv hos mig.
- Terry! - Han er her ikke. Men jeg er her.
Eric henter hjælp. Du må bare holde ud lidt endnu.
Er det dig, Terry? Jeg hører dig, min engel. Jeg kommer!
- Arlene, det er ikke virkeligt! - Jeg savner dig, skatter.
Han kalder på mig.
Nej. Den rigtige Terry vil have, at du tager dig af dine børn.
- Kæmp sammen med mig. - Han er virkelig!
- Nej. - Han står der i døren!
- Hej skat. - Der er du, søde.
Du er så flot! Vi er sammen igen!
Endelig! Tid til at smage...
- Hun skal have blod! - Jeg kommer. Vi skal være sammen.
- Drik! - Bliv her.
Du skal drikke nu, Arlene.
Jeg har savnet dig så meget.
- Hvordan har børnene det? - Godt. Coby er blevet kæmpestor.
Jeg ville ønske, at jeg kunne se dem, men det kan jeg ikke.
Men det kan jeg.
Du skal blive der.
Ja, det må jeg hellere.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
- Arlene. - Ja, skat?
Vær lykkelig.
- Hvem er du? - Keith. Han hedder Keith.
Hold nu kæft. Det var voldsomt.
- Var det alle? - Hver og en.
Eric? Hvor fanden er Eric?
Eric!
For helvede! Du skræmte mig fra vid og sans.
Jeg var nødt til at spise.
- Jeg elsker dig så meget, Arlene. - Jeg elsker også dig, Sookie.
Nina Sauerland www.btistudios.com