Richard Cypher, du er den sande Seeker.
Danske tekster af Maat Danevang Text Service
Det andet rådyr ændrede retning, da han hørte os komme.
- Ved du hvilken vej han tog? - Hvorfor skal jeg lære at jage?
Vi er ikke i et Mord-Sith tempel med slaver som serverer mad for os.
Jeg er her for at beskytte dig, Richard, ikke for at skaffe mad.
Kahlan plejer at grave rødder op. Selv Zedd tager sig af vasketøj nu og da.
Vi må alle bidrage med noget.
Mener du, at jeg ikke gør nok for dig?
Fortæl bare hvilken vej rådyret tog.
Den vej. Barken er reven af træet.
Jeg vidste, at du ville være god til det her.
Giv mig en som er stærk.
Der er ingen grund til at gøre os noget.
Tag også den pige.
Spred jeg, så jeg kan få et bedre kig på resten af jer.
Mændene som angreb jer, ved du hvem de var?
- Slavejæger. - Og I forsøgte ikke, at forsvare jer?
Mit folk kaldes Minders. Skaberen har lært os at et hvert liv er helligt.
- Vi elsker dem, som vi gør med os selv. - Jeg vil slå tusind mænd ihjel, -
- før jeg bliver deres slave. - Tænk på slagene der er udkæmpet, -
- blod som er spildt, alle sejrene som er vundet, hvad har det givet os?
- Bare flere kampe, og mere blod. - Midlands er en blodig sted.
- Hvordan klarer I jer med ikke slå igen? - Vi er healere.
I tusindvis af år er folk kommet med deres syge og sårede.
- Så vi blev efterlad i fred. - I lever ikke i fred længere.
Nej. Da Darken Rahl forsvandt, forvandles hans land til kaos.
En krigsherre, som hedder Caldor kom over bjergene og indtog vores landsby.
- Dem der undslap flygtede til skoven. - Og slavehandlerne?
Caldors mænd, indså vi ikke ville kæmpe og tvang os til at tjene deres herre.
Jeres lejr er for sårbar. Vi så nogle hulen på toppen af den ås.
I er sikrere der. Vi kan eskortere jer derhen.
Jeg ved, at I forsøger at hjælpe. Men vi har altid klaret os selv.
Må ånderne være med jer.
De vil ikke have vores hjælp, og vi må tilbage til Kahlan og Zedd.
- Jeg kan ikke lide at efterlade de folk. - De har ret til at følge deres egen tro.
Seekeren kan ikke redde alle.
- Underligt. Den giver os en ny retning. - Hvilken vej peger den til?
Samme vej som vi kom fra. Til Minders' lejr.
Seeker, vær sød ikke at gå.
Caldors mænd vil komme tilbage.
Lær mig at slå igen, så jeg kan forsvare mit folk.
- Hvad med jeres tro? - Min mor taler ikke for os alle.
En del af os synes ikke den gamle skik giver mening længere.
Da Caldors mænd angreb vores landsby, stod min far foran dem, -
- og han bad for deres ånder. Men de skar alligevel hans hals over.
- Det gør mig ondt. - Jeg har ikke brug for din medfølelse.
Jeg vil have, at du lær mig at slå igen.
I behøver ikke gøre noget, I ikke vil. Men hvis I vil lære at kæmpe, -
- så bliver vi og lær jer det. - At slås er ikke rigtige måde, Kur.
Vi tager hen til hulerne og barrikaderer os der. Vi er sikre der.
Men hvor længe? Til de sulter eller brænder os ud.
Hvem vil kæmpe sammen med mig?
I vil hellere, holde jer til den gamle tro, og se os blive hugget ned, -
- og slæbt væk indtil der ikke er flere tilbage?
- Jeg vil kæmpe. - Nej, Veta.
- Du kender Skaberens vilje. - Men jeg vil heller ikke dø.
Eller blive slave. Vil I?
I bliver hos Kahlan og mig. Roga, Zedd og Cara følge med dig til hulerne, -
- og beskytter jer, indtil de her er klar til at gøre det?
Vi er nødt at spørge dig om noget. Ved du noget om Tåre stenen?
Selvfølgelig gør vi det. Den er i vor bønner.
I dag viste kompasset vi følger retning mod jeres lejr.
- Har I stenen? - Nej, vi troede den var tabt for evigt.
For alles skyld, håber jeg den ikke er.
- Har vi ikke brug for bedre våben? - De her stave er nok for nu.
Slavehandlerne har sværd og stridsøkser, hvad kan vi gøre med disse?
Jeg plejede at være stifinder på den anden side af grænsen.
Nogle gange var der banditter i skoven, og alt hvad jeg havde, var en stav.
Ingen som jeg guidede igennem skoven mistede noget.
Et, to, tre, slå.
I må lægge mere i end det.
Det var bedre, men hårdere endnu. Husk på, I kæmper for dem, I elsker.
Kur? Kur, svar mig.
Jeg vidste at intet godt ville komme ud af det her.
- Hvad er det, Zedd? - Jeg tror, de er under en bindemagi.
En meget gammel og stærk magi.
- Kæmpede de, da de kollapsede? - De har aldrig hævet et våben mod en.
Det var måske det som forårsagede magien.
For længe siden skabte troldmænd en bindemagi, -
- for at tøjle stærke kræfter som findes i os, begær, vrede, misundelse, vold.
Det kunne være den magi som skal forhindrer dem i at gribe til våben.
Hvis magien er tusindvis af år, hvordan kan den så påvirke dem nu?
Nogle trolddom dør ikke med dem som har skabt dem.
Den skal blive ført videre via blodet. Derfor kan dit folk ikke kæmpe.
Vi vælger ikke at kæmpe, fordi vi elsker Skaberen og hendes værker, -
- og ikke på grund af en magi. - Hvad end grunden er...
Så tror jeg, at jeg kan trække magien ind i min egen krop.
Men at heale dem alle, vil tage flere dage før jeg har genvundet mig selv.
Og hvem ved hvad konsekvenserne vil blive.
Troldmændene var mænd med stor visdom. De skabte ikke magi uden grund.
Vi ved ikke hvad der vil ske med dem, eller mig, hvis jeg fjerner magien.
Det er vi er nødt til at vove.
Tak til Skaberen.
- Og troldmanden. - Tak mig ikke endnu.
Det er vores tur til at hjælpe dig. Jeg tager dig med til hulerne.
- Kan vi kæmpe igen? - Hvordan kan du spørge om det?
Du så prisen, I betalte.
Kur, hvis du slås igen og noget sker, -
- vil troldmanden ikke have styrke nok til at heale dig.
Hvis vi ikke lær at kæmpe, så dør vi alligevel.
Du vil fortsætte med at undervise os, ikke?
Det er ikke en leg. Fjenden vil ikke bare stå der mens i slår på ham.
Han vil forsøge, at slå jer ihjel. I må slå ham ihjel først.
Tøv eller dø.
Jeg har middag med til jer. Hurtige små slyngler, men ikke hurtige nok.
Tak, men vi spiser aldrig noget som er blevet slået ihjel.
Jeg fandt dem ved side af vejen, der er de døde en naturlig, fredfyldt død.
- Cara. Vi er Roga's gæster. - Det her giver ikke mening.
Det er én ting ikke at slå en anden person ihjel, men du er nødt til at spise.
Jeg så nogle vinterbær langs med stien, vi kan samle lidt.
Følg med dem. Så længe vi er her, tillader jeg ikke at flere af dem dør.
- Sulten? - Ikke specielt.
- Kan du ikke lide vinterbær? - Måske i en stegt pattegris.
Prøv en. Du bliver måske overrasket.
Gode, ikke?
Roga!
Tag en besked med til Caldor: Lad Minders være i fred.
- Jeg lader dig ikke gøre ham noget. - Jeg ville bare give ham en lektion.
Samme lektion I begge har lært hele livet, at vold vil hjælpe jer?
Gør hvad du vil. Jeg har fået nok af dig.
Gå i fred. Tjen Skaberen, og hun vil belønne dig.
Vi forsætter igen ved daggry.
- Kom nu, Seeker. Træk dit sværd. - En godt soldat ved når han skal hvile.
Jeg vil teste mig mod en rigtig fighter, med et rigtigt våben.
Du er vel ikke bange for mig, er du?
- Du har lært os, tøv eller dø. - Du har hørt efter.
Giv mig noget mere modstand.
Godt træk. Men din modstander har ét der er bedre.
Richard, hvad laver du?
- Jeg lær ham at slå igen. - Du slog ham næsten ihjel.
Han lær aldrig at forsvare sig selv, før nogen forsøger at skade ham.
- Du begynde træningen for to dage siden. - Jeg ved, hvad jeg laver, Kahlan.
Bland dig ikke i det!
- Gjorde han, drengen noget? - Han skræmte ham bare.
Det er en vrede i Richards øjne, som jeg ikke har set før. Den er bittert og rå.
Måske er du bare oprørt, fordi Richard hævede sin stemme mod dig.
Du var der ikke. Havde du set det, havde du vidst at noget var galt.
- Sværdet var glødende. - Glødende?
- Betyder det noget? - Sværds magi drives af Seekerens vrede -
- og med den kan han kæmpe med flere mænds styrke.
Sværdet gløder kun når Seekerens vrede vendes til raseri.
Han var ude af kontrol.
Kan det have noget at gøre med bindemagien på Minders?
Det ved jeg ikke. Men jeg må se på ham.
- I er klar. - Til hvad?
Jeg har kun tænkt mig, at lære jer, -
- at forsvare jer mod slavehandlerne. Men I er bedre, end jeg troede.
Vi skal erobre jeres landsby tilbage fra Caldor.
Har jeg taget fejl af jer? Er I bange for at tage det tilbage, som tilhører jer?
Nej... der er ikke noget vi hellere vil.
Men for at bekæmpe Caldor, har vi brug for bedre våben.
- Troldmanden kan lave dem til os. - En troldmand vil ikke altid være der.
- Vi skaffer dem selv. - Hvordan det?
Hvis det ikke havde været for Kur, kunne vi alle være døde.
Kur tvivlede ikke. Han gjorde hvad der skulle gøres.
Tag et våben. Det er tid til at gå.
I er opfostret i troen på at ingen menneskeliv er mere værd end andres, -
- men jeg kan sige, at fjenden vi møder ikke er mænd.
De er monstrene som holde jeres fædre, -
- og tvang dem til at kigge på, da de forgreb sig på jeres moder.
De er dæmonerne som tvang glødende kul i jeres broders hals.
De var de onde ånder, som slæbte jeres søstre væk, -
- og tvang dem til at leve i slaveri, ydmygelse og fortvivlelse.
Kæmpe ikke imod raseriet.
Lad det holde jer i sit greb og lede jer til et dødeligt hug med sværdet.
Fordi det er ildens raseri...
... som vil fører jer til sejr.
Det var her han trænede Minders.
- Slavehandlerne må have taget dem. - Nej, ikke med Richard som beskytter.
Hvor er de taget hen?
Det her er for min far.
Følg dem ind i skoven! Efter dem! Og dræb dem alle!
Vores landsby er blevet...
...vanhelliget.
Skaber, tilgiv dem som gjorde det her.
Tamra! Jeg troede aldrig, at jeg skulle se dig igen i denne verden.
- Tak gode ånderne. - Ånderne har forladt os.
Aldrig, Tamra. Aldrig.
Hun blev taget som slave af Caldors mænd, da de angreb vores landsby.
Du kan ikke forestille dig, hvad jeg har set.
Myrderi og blodet.
Og det var Minders som gjorde det. Vita... og Kur.
De huggede mændene ned.
- Min søn som morder? - Den ene mand efter hinanden.
Hans tøj var gennemblødt af deres blod.
- Seekeren fik dem til at gøre det. - Det er ikke Richard.
- Det er magi i luften her. - Caldors mænd forsøgte at flygte, -
- men Seekeren dræbte dem alligevel. - Han var måske tvunget til det.
Disse mænd er vildmænd, slavehandlere og morder.
Hvis Richard havde ladt dem løbe, kunne de være kommet tilbage.
- Zedd, hvad er det? - En indskrift på et magisksprog, -
- som jeg lærte for længe siden. - Der er flere inde i templet.
- Vi ved ikke, hvad betydning de har. - Hvis de betyder, hvad jeg tror, -
- så er det ikke til at sige, hvilken forfærdelige ting Richard er i stand til.
Find ham. Få ham her tilbage, så hurtigt du kan.
Cara, hvis Richard er helt ude af kontrol, -
- så kan Mord-Sith magi måske stoppe ham fra at bruge sværdet.
Caldors hovedlejr.
Alle disse telt. Det må være hundrede mænd.
Det er hundrede flere sjæle for os at sende til Vogteren.
- Hvordan skal vi bekæmpe så mange? - Vi gør det ikke.
De er mændene som myrdede vor fædre. Vi kan ikke lade dem leve.
- Det vil vi heller ikke. - Hvordan skal vi så gøre det?
Vi vil brænde dem, mens de sover.
Er du okay?
Jeg har det fint.
Richard.
Hvad vil du?
- Du må gå tilbage til byen, jer alle. - Vi er ikke færdige med Caldor.
Flere drab tjener kun Vogteren, og alt hvad vi kæmper mod.
Minders har deres by igen. Du har lært dem at forsvare sig. Er ikke det nok?
Nej, det er det ikke. Lad komme videre.
Richard.
Du er ikke dig selv. Læg sværdet fra dig.
Ikke før Caldor og alle hans mænd er døde.
Du kan støtte os, eller kæmpe mod os.
- Jeg lader dig ikke gøre det. - Nej, Richard.
Cara.
Cara. Cara!
Der er intet jeg kan gøre for hende. Jeg har ikke fået min styrke tilbage.
- Du er healer og kan hjælpe hende. - Måske burde jeg ikke gøre det.
Har Skaberen givet mig gaven, for at jeg kan sætte en morder på fode igen?
Er et Mord-Sith's liv ikke mord efter mord?
Du ved ingenting om Cara.
Hvis du kan redde hende, men lod hende dø, -
- er det ikke det samme som at dræbe hende selv?
Tag hende med til mit hjem.
Hvordan kunne jeg gøre det, Zedd?
Hvordan kunne jeg hæve sværdet mod Kahlan og næsten slå Cara ihjel?
Hvordan kunne jeg slagte alle slavehandlere?
Jeg har noget at vise dig.
Skrifterne fortæller om en blodtørstig krigsherre, -
- som brugte mørk magi for at binde kriger til hans vilje for 3000 år siden.
Igennem bindingen flød blodtørst og vrede.
Krigsherren og hans krigere hærgede igennem Midlands, -
- og efterlod død og ødelæggelse efter sig.
- Hvem bekæmpede krigsherren? - Alle. Han var gal efter magt.
Til syvende og sidst, blev han fanget og halshugget, -
- der hvor templet nu står. Datidens største troldmand, -
- frygtede at krigsherrens mænd ville blive bundet til en ny mørk herre, -
- så han satte en bindemagi på dem, som skulle få dem og deres efterkommere, -
- til at blive syge og dø, hvis de hævede deres våben igen.
Krigerne var Minders forfædre. Da du fjernede bindemagien, -
- var de frie til at kæmpe igen.
Ja.
Og frie til at blive bundet til en ny herre.
Mig.
Hvordan? Hvorfor?
Fordi, Richard, den gale mand som først gav dem trolddommen...
...hed Canton Rahl.
Han var din forfader.
Vi begynder med vand, som er fundamentet for alle elementer. Det er dig.
Til vandet, tilføjer vi alun. Det er Minders.
Da jeg fjernede bindemagien blev Minders bundet til din vilje.
Men vandet forblev roligt så længe du var det.
Men så lagde du det magiske fra Sandhedens sværd til bryggen.
Og det... var vineddiken.
Tre elementer, hver især ufarligt, men sammen... en katastrofe.
Så når jeg følte vrede, da vi var forbundet, gjorde Minders det også.
Og for at beskytte Minders, må vi bryde kæden.
Måske hvis jeg var langt væk fra dem?
Jeg tror ikke det vil virke. Kæden er som en Confessor's magi...
...som ikke brydes af tid eller afstand.
- Når jeg tog sværdet, hvor jeg end er. - Hver gang du brugte sværdet, -
- og mistede kontrollen i vrede, gør de også det.
Så må jeg lære at kontrollere sværdet igen.
Jeg ved ikke om det er muligt. Sværds magi kan være for stærkt.
- Men jeg vil gøre, hvad jeg kan. - Det virker så usandsynligt, Zedd.
Af alle Midlands klaner, møder jeg den som er magisk bundet til min slægt.
Intet i denne verden sker bare, Richard. Kompasset viste os i deres retning.
- Hvorfor? - Kompasset skal guide Seekerens vej.
Måske betyder det mere end bare at vise os vejen.
Tror du, der er noget jeg må gøre her, som vil hjælpe mig med at finde stenen.
Måske, noget du er nødt til at lære.
Om dine forfædre... Om dig selv, hvem ved.
Måske er du blev ført her til for at finde en hær at kæmpe sammen med.
Seeker! Caldors mænd... de kommer.
Så er vi der igen. Drab skaber bare flere drab.
Zedd, er din styrke vendt tilbage? Kan du kæmpe igen?
Jeg kan end ikke brænde en flue.
Cara er såret. Zedd kan ikke kæmpe.
Det er dig, mig og Minders, vi er optrænet, mod dusinvis af mænd.
- Så behøver du det her. - Ikke efter hvad jeg gjorde mod Cara.
Vi ved ikke om Minders kan kæmpe uden at sværd tænder deres raseri.
Når jeg holder sværdet, føler jeg had.
Hvis jeg kæmper med det og vrede tager kontrollen? Jeg stoler ikke på det mere.
Ikke endnu i hvert fald.
Hvad skal vi gøre?
Mor og de andre Minders er stadig bundet. I ved, at de ikke kan kæmpe.
De behøver kun at se ud som de kan.
Stop!
Minders vil ikke mere end at blive i deres landsby og leve i fred.
Men hvis du tvinger dem at kæmpe... så vil de kæmpe til døden.
Din død... Det er dit valg.
Det er din fejl Seeker. De folk var kloge nok til ikke at slå igen, indtil du kom.
Nu er vi her for at tage blod for blod.
Du har allerede smagt vreden af Minders, og nu er I færre... fire til én.
Hvis jeg lader jer leve, hvordan ved jeg så om, når vi vender ryggen til, -
- at dine fred elskede venner ikke angriber os?
Jeg er leder af denne klan. Du har mit ord.
Kun en tåbe stoler på sin fjende.
Jeg kender den kvinde, Lord Caldor. Hun taler sandt.
Det tør jeg sæt mit liv på.
Jeg accepterer jeres løfte.
Men jeg lover, hvis en af jer angriber en af mine mænd, kommer jeg med tusind.
Og hver eneste en af jer kommer til at dø!
Vi må binde jer, så ingen kommer til skade når Richard og jeg ordner sværdet.
- Håber ikke det bliver så længe. - Hvad hvis magien er for stærk?
- Hvis du ikke kan kontrollere den? - Så bruger jeg ikke sværdet igen.
Hvordan skal Seekeren færdiggøre sin opgave uden Sandhedens sværd?
Lad magiens kraft rejse sig inden i dig, gør ikke modstand.
- Jeg vil ikke miste kontrollen. - Raseriet er en del af dig, Richard.
At bekæmpe det, gør det bare stærkere.
- Hvad føler du? - Vrede. Mod alt.
Det har du ingen grund til. Hvad er du vred på?
Du dræbte ham. Den vrede er brugt op. Hvad er du vred på?
- Vogteren. - Han trak dig ikke ind idet, men du ham.
- Hvad er du vred på? - Tabet af min far, min bror, -
- og alt hvad jeg kender i Hartland. - Alle må vokse op og forlade hjemmet.
Det er ikke noget en mand beklager sig over. Hvad er du vred på?
At jeg ikke kan være sammen med den kvinde, jeg elsker.
Sådan er det for mange. Nogen har endda selv mistet børn, vi blev ikke rasende.
- Hvad er du vred på, dreng? - Jeg er ikke din dreng!
Hvad er du vred på?
Sig mig, Richard! Hvem trak dig ind i denne kamp? Hvem er du vred på?
Dig.
Nu sker der noget.
I alle de år, vidste du hvem jeg var, og du sagde intet.
Du løj om, at du var min bedstefar.
- Du var ikke klar til sandheden. - Du tog mig ud af Hartland, -
- du udnævnte mig til Seeker!
Du var den der gav mig det her forbandede sværd!
- Richard, nej! - Nej! Han må stoppe sig selv.
- Jeg slog dig næsten ihjel, Zedd. - Men du gjorde det ikke.
Du er stærkere end vreden.
- Ja, denne gang. - Men du vil beherske den.
Så længe du har mod på at fortsætte arbejdet med det.
Det er dit, Richard. Kun dit, hvis du vil have det.
Forsøg igen... Sådan, Richard.
Godt... Lad det flyde ud af dig.
Du har gjort det godt.
- Den peger mod øst. - Vores vej, inden det med Minders.
- Måske har jeg lært, hvad jeg manglede. - Det tror jeg, du har.
Det sværeste er at komme forbi dem, som ikke er bange for at dø for sin tro.
Jeg tror, du er særlig svær at komme forbi.
- Tak for hjælpen med at redde landsbyen. - Håber ikke Skaberen er skuffet over os.
Næste gang du skal bruge din Agiel, -
- håber jeg, at du vil huske, at vi slog en hel hær, uden en eneste bloddråbe.
- Hvad tænker du på? - Dagdrømmer, ikke andet.
Du forsøger faktisk at lyve over for en Confessor?
Hvornår vil jeg lære det? Jeg troede, at jeg kende Richard.
Jeg har holdt øje med ham hele hans liv, og kun set det gode i ham... indtil nu.
Der er kun godt i ham. Det er magien som er problemet.
Hvis det bare var så enkel.
For få uger siden fik vi at vide, hvem hans rigtige far var... En Rahl.
Han blev ikke opfostret af en Rahl. Han blev opfostret af George Cypher.
Rahls slægtled bær stærk magi, -
- og den magi findes i Richard. Jeg var ikke sikker før nu.
Magi går ikke altid fra en generation til den næste.
Den eneste måde han kan bindes til Minders er gennem magien af huset Rahl.
Han er stadig Richard, og stadig Seekeren.
Kahlan... der er en del af Minders historie jeg ikke fortalte ham.
Canton Rahl... som lagde magien på Minders, var ikke altid blodtørstig.
Han startede ud som beskytter og velgørere for sit folk.
Men da hans magt voksede, begynde han at slås og slå ihjel...
... jo mere han slog ihjel, jo mere blodtørstig blev han.
Han blev gal af det.
Nu ved vi at mørket findes i Richard.
Richard lærte at kontrollere sit sværd. Han beherskede sin vrede.
Ja. Han kontrollerede sværdet i dag. Men hvad med i morgen?