Tidigare i Legend of the Seeker...
Revan skiljer underjorden från vår värld.
Revan måste stängas på samma sätt som Skaparen förseglade underjorden.
- Han är en Lyssnare. - Han ser vad folk tänker?
En skriftrulle instruerar bäraren av Tårarnas sten hur man använder den.
Gör ni det jag ber om ger jag er skriftrullen.
- Vill du besegra Väktaren? - Jag vill leva igen.
Du finner nog läsningen intressant. Jag tyckte det i alla fall.
"Instruktionerna på skriftrullen visar sig bara i en nattwisps sken."
- Då vet vi vart vi ska. - Det gör Rahl också.
Richard Cypher, du är den sanne Sökaren.
SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Incubator - www.SweSUB.nu
Säsong 2 Episod 19 - Extinction -
- Varför springer du ifrån mig? - Inte från dig, herre. För dig.
Du tillhör underjorden vid min sida.
Jag återvände bara till de levande för att få veta nåt viktigt.
Nåt som hjälper oss att besegra Sökaren.
Vad har du fått veta?
Valdaires skriftrulle, kan bara läsas i ljuset av en nattwisp.
Därför har jag stannat kvar för att förgöra varelserna.
När jag har utrotat alla nattwispar kan inte Richard Cypher läsa skriften.
utan den kunskapen, även om han hittar Tårarnas sten-
-så kan han inte använda den att försegla revan.
De levandes värld förstörs och din seger är fullständig.
Mycket bra, Mörke Rahl, men när nattwisparna är förintade-
-ska du döda dig själv och återvända. - Som du vill, herre.
Gör du inte det, då vet jag att du har svikit mig.
Då infångas du och slits från de levandes värld att pinas i evighet-
-i underjordens djup.
- En mardröm, min Herre? - Nej. En varning.
Det är långt kvar till gryningen.
Du kanske sover bättre om jag lättar ditt sinne.
Vi har redan slösat nog med tid.
- Vart ska vi, Herre? - Inte "vi".
Om min plan går som väntat vill jag att du utför en uppgift till.
Säg mig ditt namn, så jag kan få det inristat på din gravsten.
Jag är er herre, Mörke Rahl.
- Och tiden för lek är över. - Mörke Rahl är död.
Sökaren dödade honom för månader sen.
Det är inte min död du borde oroa dig för.
Samla resten av er trupp. Jag har ett uppdrag åt er.
Vi har färdats i två dagar utan vila eller mat. Hur länge ska Zedd orka?
Mina öron fungerar bättre än mina ben. Jag uppskattar din oro, men jag är okej.
Vi är nästan där. Nattwispskogen är bortom nästa höjd.
Det är snö.
- Det är inte snö. Det är aska. - Kahlan!
Nattwisparna.
Alla är döda.
- Kanske någon av dem kom undan. - Även om, vart skulle de ta vägen?
Om någon nattwisp lever, så hittar vi den.
Tur att vi inte har nåt annat att göra, som att hitta Tårarnas sten.
Utan skriften, vet vi inte vad vi ska göra med stenen. Den blir värdelös.
Tyst. Hörde ni det?
En måste ha överlevt.
Försiktigt. Skräm inte bort den.
Letar ni efter den här?
Ge mig Valdaires skriftrulle...
...eller så dör den sista nattwispen.
Kan du kasta trollkarlsnätet fortare än jag kan krossa min lilla vän här.
- De är mycket ömtåliga, vet ni. - Zedd.
- Vad ska du ha skriftrullen till? - Samma som du, kära broder.
Att rädda världen. Jag har redan svikit Väktaren.
Han antog att jag skulle utrota natt- wisparna och återvända till underjorden.
Men jag tänker inte återvända.
Jag ska följa med er i sökandet, och när ni hittar Tårarnas sten-
-ska ni ge den till mig. Jag kommer att följa anvisningarna i skriften-
-och hela revan.
Så du kan hyllas som världens frälsare.
Ja.
Väktaren är otålig. Han vill att världen av liv dör ut snabbt.
Därför måste ni ge mig skriftrullen nu, så jag kan förhindra att det händer.
Du har redan dömt världen genom att förgöra nattwisparna?
Tror du att jag är så korttänkt? Natt- wisparna är de viktigaste i livskedjan.
Deras död skulle medföra en enorm utrotning-
-som till slut skulle leda till att allt som lever och andas dör.
Därför räddade jag den här speciella wispen.
Den är med ungar. Den kan föda ungar och livet kan gå vidare-
-om du värdesätter min begäran, och ger mig skriftrullen.
Låt honom krossa den. Vi hittar en annan.
Det är min Mord'Sith. Inga känslomässiga bindningar.
Om jag känner min bror, är han inte villig att riskera världens öde-
-på en chansning. Vad säger du?
Eftersom vi är på samma sida nu, kan vi lika gärna vara partners.
Hur vet jag att du inte dödar den när du får skriftrullen?
Jag dödar den om du inte gör det.
Hon är väldigt tyst.
Nu verkar det som om jag är den enda levande själen-
-som vet vad man ska göra med Tårarnas sten.
Nej!
Ska du behandla din senaste medlem i ditt glada sällskap så här?
Lugn, broder. Jag har kunskapen, du har kompassen.
Tillsammans ska vi rädda världen.
Nu ska vi hitta stenen.
Nattwisparna föder bara i grottorna vid norra kullen.
- De dör om jag inte tar henne dit. - Du måste gå genom Gar-reviret.
- Cara, gå med henne. Kompassen tar oss nordost.
Vi färdas till Elmswoodpasset. Du och Kahlan tar nattwispen till grottorna.
Vi fortsätter vårt sökande efter stenen. Bind honom.
Jag vill ha vår "senaste medlem av vårt glada sällskap" under kontroll.
Tänk om profetian besannas? "Om Brennidons söker den heliga stenen-
-hittar han den, bara för att lämna den till ljusets fiende."
Tänk om Rahl är ljusets fiende?
- Jag tänker inte ge honom stenen. - Hur ska du då göra?
Jag har en idé.
Jag har lagt märke till att trollkarlen har försvunnit. Vilken besvikelse.
- Jag såg fram emot hans slagfärdighet. - Du får nöja dig med min.
Det måste vara frustrerande för dig. Jag undrar hur du planerar att göra det.
- Gör vad? - Få veta instruktionerna i skriften.
Om jag var du, vad skulle jag göra?
Min själ är immun mot bekännelse.
Om du trodde Cara kunde knäcka mig, skulle hon ha torterat mig nu.
Jag kom på nåt. Du kanske har sänt trollkarlen att hämta en Lyssnare-
-att läsa mina tankar.
Vi är här. Det här är Elmswoodpasset.
Jag antar att det är här vi säger adjö.
Kan vi skynda på det här? Hon älskar dig, du älskar henne.
Jag ska skydda henne som om hon var du. Har jag missat något?
Vi skulle ha kunnat vara halvvägs dit när ni väl har avsluta ert farväl.
Vi kommer i kapp när nattwispen är säker.
Var försiktig.
Du också.
Det måste vara svårt att vara så nära henne utan att kunna ligga med henne.
Inte undra på att du bjöd med Cara på ditt lilla uppdrag.
Mord'Sith har en lång historia av att tjäna huset Rahl...på alla vis.
Och vad jag minns... var Cara alltid så ivrig att ställa upp.
Försiktigt, broder. Du vill väl inte att jag ska tappa minnet?
Du har rätt.
Väktare, hör våra böner. Vi lever endast för att tjäna dig.
För det är du som kommer att ta oss...
- Syster Marianna. - Väktaren...
- Du har hört våra böner. - Jag struntar i era böner.
Varför är du arg? Vi är dina lojala tjänare.
Min lojalaste tjänare, Mörke Rahl, har svikit mig.
- Hur kommer det sig? - Han skulle förgöra nattwisparna-
-sen döda sig själv och återvända till underjorden.
Jag tog emot tusentals nattwispsjälar, men inte Rahls.
- Vad begär du av oss? - Hitta honom och skicka tillbaka honom.
- Som jag har missat livets enkla behag. - Njut av dem medan du kan.
Nån dag, antingen om en vecka eller om 50 år-
-dör du igen och måste möta Väktaren. - Du har fel.
När revan är förseglad och ordningen i underjorden är återställd-
-ska jag sola mig i Skaparens ljus, tillsammans med dig och Moderbekännaren.
Du har dödat en massa oskyldigt folk. Hur kan du tro att Skaparen belönar dig?
När jag förseglar revan, skyddar jag inte bara de som lever nu-
-jag säkrar även livet för de framtida generationerna.
En sån handling ger mig nog favör.
Den enda anledningen till att du räddar världen, är för att rädda dig själv.
Du har sprungit runt och varit hjälte. Det är dags att dela med dig av äran.
Jag sa att jag var på din sida.
Jag har alltid vetat att vi skulle bli ett bra team, broder.
Välkommen, trollkarl. Vad för dig till Thandor?
Jag har kommit för att träffa en gammal vän.
Zedd!
Så stor du har blivit på bara ett år. Du är nästan lika lång som jag.
Ingen är så lång som du.
Vad är det här?
Vill Ljusets systrar att du bär en Rada'han nu?
Att stoppa hans tankeläsarförmåga ger honom chansen till en normal uppväxt.
Renn har kommit långt sen du lät oss ta hand om honom.
Roligt att höra. Jag skulle aldrig hämta honom om det inte var av stor vikt.
- Du vill att han ska hjälpa Sökaren. - Ja.
Du vet att Ljusets systrar tror att Sökaren förespås hjälpa Väktaren.
- Jag kan inte låta Renn följa med dig. - Sökaren räddade mig.
- Jag vill hjälpa honom om jag kan. - Jag tror att pojkens önskan är tydlig.
Då så. Jag hämtar nyckeln till Rada'han.
Vart ska vi?
Renn, jag vill att du lyssnar noga.
Systrarna låter dig inte följa med mig utan strid.
- Jag förstår inte. Syster Everleen... - Hon kommer tillbaka, men utan nyckel.
- Vad vill du att jag ska göra? - Håll dig lågt när jag säger till.
Redo?
Nu!
Jag kan ta nyckeln nu.
Jag vet hur ensamt det kan vara.
Min syster och jag är de sista av vår sort.
När vi hittar Tårarnas sten, och världen är säker-
-skulle jag älska att ha ett barn, men...det är komplicerat för mig.
Ja... För att mitt hjärta tillhör Richard.
Om jag tar honom till min man, förgör min magi honom.
När du säger så, antar jag att det är lättare att vara en nattwisp.
Kan du vara snäll och sluta med det där oavbrutna babblet?
Nattwisparna är de mest ömtåliga väsen som Skaparen nånsin gjort.
Utan ständigt sällskap försvinner de.
Så om du ger mig lite frid, dör den där saken?
Den skulle kunna.
Jag vet inte ens om mitt prat med henne räcker.
Hon är så skör.
Hon är inte bara ung, hon har även förlorat hela sin familj.
Hon vore mycket starkare om hon hade sällskap med dem dit hon föddes.
Hur vet du vad den säger?
Det är ett magiskt språk. Om du lyssnar noga förstår du till slut.
Lite ironiskt, va? Mannen som dödade mig anstränger sig för att hålla mig vid liv.
- Såret är inte så djupt. Det läker. - Din broderlighet är rörande.
Vem tror du att du lurar med din list?
- Du tänker alltid det värsta om mig. - Du mördade mannen som uppfostrade mig.
Och nu har du nästan förintat en hel ras varelser.
Så du kan få äran av att ha räddat världen.
Och du undrar varför jag tror det värsta?
Du har självklart rätt.
Men mina känslor var äkta. Det är trevlig med familjens sällskap.
- Är det därför du mördade din far? - Du anar inte-
-hur det var att växa upp där.
De flesta älskar att få veta att man har ett syskon-
-men tänk dig hur jag mådde när vår far skröt om att min egen bror ska döda mig.
- Vi lyckades inte döda honom. - Mörke Rahl är en man.
Han har ingen magi i den kroppen. Och ändå lät ni honom komma undan?
Han var inte ensam. Sökaren var med honom.
Vore det inte för honom hade Mörke Rahl krälat framför er just nu.
Det här är helt oväntat. Och mycket gynnsamt.
Nu när bröderna är tillsammans, kan jag förgöra dem båda.
Vi trodde att Sökaren var mer värdefull levande.
Profetian säger att han ger stenen till Ljusets fiende.
Den kan vara hans egen bror, Mörke Rahl, som jag inte längre kan lita på.
De kan inte ha kommit långt. Vi ger oss av omedelbart.
Ni har redan misslyckats en gång. Det krävs nån mycket kraftfullare än ni.
En man med enorm styrka, med ovanlig likgiltighet för livet.
Snabbare, era hundar!
- Döda mig inte. - Som du vill.
Vi låter honom göra det.
- Vilka är ni? - Väktarens tjänare.
Och vad vill Väktaren mig?
Du är hans favorit med de tusentals du har dödat.
Och nu har han en uppgift åt dig.
- Vad är det? - Vi har kommit in i Gar-reviret.
Ha dina stavar redo.
Varför bryr sig Garerna om att äta nåt så litet?
De absorberar nattwispens Han. Den gör så att de kan jaga i mörker.
In här, fort.
Den vet att vi är här.
Vill du ha den här?
Jag förstår inte ett dugg av det du säger.
Ledsen för att Kahlan inte är här och pratar med dig.
Hon var tvungen att lura bort Garerna, så kan du sluta...
...ge serenad för varenda varelse i hela skogen?
Äntligen.
Vi fortsätter.
Vad är det?
Dacrans magi måste ha förgiftat mitt blod.
Zedd är snart tillbaka. Han helar dig.
- Hur kan det vara roligt? - Innan vårt möte i nattwispskogen-
-visste jag att du inte skulle nöja dig med att låta skriftens hemligheter-
-vara kvar i mitt huvud, så jag planerade i förväg.
Vad har du gjort?
Ifall du har skickat trollkarlen för att hämta en Lyssnare-
-beordrade jag min Mord'Sith att spåra honom.
När Zedd hittar en Lyssnare kommer Garen att döda båda två.
Jag har förseglat mitt eget öde likaväl som världens.
Renn... Njut av ungdomen så länge den varar.
Innan du vet ordet av har du ont på ställen du inte visste att du hade.
Gör en gammal man en tjänst. Ge mig den långa grenen där borta.
Den blir en bra vandringskäpp.
Vet du inte att magi är meningslöst mot en Mord'Sith?
Jag ska inte använda magi.
Du behöver mer än en vandringskäpp för att besegra mig, gamle man.
Wisp...det är bara du och jag, och vi har långt att gå, så...
Vad vill du prata om? Va?
Det vore så mycket lättare om du kunde prata istället för att pipa.
Du önskar säkert att Kahlan var här istället för mig.
Ska sanningen fram så har du tur att jag är här.
Kahlan hade inte orkat springa hela natten och tagit dig därifrån.
Jag är snabbare än hon och jag är mer uthållig.
Jag slåss bättre också.
Utan mig skulle alla vara Shadrinmat nu.
Jag skryter inte. Jag bara...
Vänta lite...
Sa du precis att jag skröt?
Jag förstår vad du säger. Säg nåt annat.
Är Kahlan nära? Var då?
- Skakade du av dig Garerna? - Ja, men jag gjorde illa foten.
- Oroa dig inte. Hon överlever. - Du kan förstå henne.
Det var inte så svårt när hon började att prata tydligt.
Här, ta henne du.
Cara... Hennes ljus blir allt svagare. Tiden är knapp.
Med min fot kan vi inte röra oss tillräckligt snabbt.
Det är upp till dig att ta henne till födelseplatsen.
I åratal har du tjänat Mörke Rahl som ledaren för drakkåren.
- Jag erövrade halva Midland. - Hur belönade Rahl det?
Han slängde ner mig i gruvorna-
-när han fruktade att hans män blev mer lojala mot mig än honom.
Du har lidit så länge...
...men nu erbjuder Väktaren dig en chans att döda Mörke Rahl-
-och du kan få hämnden som du har sökt. - Vad vill Väktaren ha i gengäld?
Han vill att du offrar din arm...
...så att du kan få hans.
Men...du måste vara villig att betala för sån makt.
Gör mig till Väktarens instrument.
Du har fel. De tycker bara om mig för att jag är effektiv.
Richard behöver mig. Kahlan står ut med mig på grund av Richard.
Och Zedd...
Zedd skulle förmodligen sätta eld på mig om han kunde.
Det är befängt. Jag är inte rädd att komma nära dem.
Jag älskar dem inte.
Det gör jag inte alls. Jag är inte rädd att säga det.
Mord'Sith är inte rädda för nåt. Sluta tjata. Du påminner om Kahlan.
Okej!
Jag älskar Richard.
Det är en Mord'Siths plikt att älska Lord Rahl.
Vad spelar det för roll vad jag känner för Zedd och Kahlan?
Visst. Jag bryr mig om dem också. Lite grann. Där...jag sa det.
Är du glad nu? Wisp?
Wisp?
Vad är på tok? Vad menar du med att du är döende?
Du använde all din styrka för att rädda dina ungar.
Håll ut, jag ska ta dig till födelseplatsen.
Vi kommer aldrig att hitta en helare i tid.
Ska världens största tyrann gå under på grund av en skråma från en dacra?
- Tragiskt, inte sant? - Ge inte upp!
Jag kommer inte att klara det.
Innan du dör, berätta vad det stod på skriftrullen.
Nej.
Du har din chans att rädda världen nu?
När jag dör har Väktaren lovat mig att jag ska lida alla helvetets kval-
-men om jag kan säga att jag inte avslöjade skriftrullens hemligheter-
-kanske jag kan undkomma det ödet.
Varför skulle Väktaren vara barmhärtig?
Att jag har tjänat honom hela livet bör förlåta vissa synder.
Tjänat hela livet?
Det jag ska berätta för dig har jag inte sagt till nån annan.
När jag var ung nådde jag kulmen av mina krafter...
...men jag var inte nöjd.
Jag hittade en uråldrig skriftrulle som lovade...
...att ge mig oändlig makt. Men för ett hemskt pris.
Vad pratar du om?
När du dödade mig var det inte första gången jag dog.
Jag följde bokens instruktioner, jag tog mitt eget liv.
I underjorden umgicks jag med Väktaren och gav honom ett förslag.
Om han skulle ge mig makten att styra världen...
...skulle jag döda för honom varje dag.
Jag skulle ge honom en evig tillgång av själar.
- Var du en baneling? - Den första.
Var all död och förstörelse du skapade för Väktaren?
Ja.
Men han bedrog mig.
Han visste att du kunde använda kraften av Ordern för att döda mig.
Min död skulle slita ett hål i slöjan mellan de två världarna.
- Det var en del av hans plan. - Men du har en chans att hindra honom!
Jag ska berätta för alla att du dog hjältemodigt.
Berätta bara vad som stod på skriftrullen.
Richard...
Bakom dig.
Rahl! Du får inte dö!
Vi klarade det.
Wisp?
Jag är ledsen att jag svek dig.
Ungarna överlevde.
Nej! Kom igen!
Du måste hålla ut! Du måste kämpa!
- Richard! - Skynda dig, Zedd! Han dör!
Du vet inte hur glad jag är att du lurade döden, trollkarl.
Jag önskar att jag kunde säga detsamma.
Jag kommer nog att få njuta av förmågan trots allt.
Du måste vara Lyssnaren.
Du måste ta Tårarnas sten till Skaparens pelare när det är sommarsolstånd.
- Det är inte långt kvar. - Hinner vi inte får vi vänta ett år.
Då har Väktaren vunnit.
Vet han vad vi måste göra med stenen när vi kommer dit?
Du måste placera den i mitten av pelarna.
Solen kommer att passera genom stenen och reparera revan i slöjan.
Tack, Renn.
- Jag skulle berätta det för dig. - Han kanske hade gjort det.
Han har så förvirrade tankar så jag vet inte säkert.
Klarade du det?
Jag önskar att du hade varit med.
Det var det vackraste jag någonsin sett.
När vi vet vad vi ska göra med stenen behöver vi inte Rahl längre.
Vi kan inte döda honom. Han kommer att berätta för Väktaren vart vi är på väg.
- Vad tänker du på? - Han får följa med oss.
- Han gillar nog inte att vara en fånge. - Han har inget val.
Jag då? Borde inte jag återvända till Thandor?
Nej...men Kahlan har en syster som älskar barn.
Vad skulle du tycka om att bli en storebror?
Nej!
- Vi träffas nog igen, broder. - Det gör vi säkert.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu - För bättre texter