Tidigare i Legend of the Seeker...
En reva i slöjan mellan denna värld och underjorden.
Väktaren krigar mot de levandes land. Han skickar varelser in i vår värld.
Det enda sättet att stänga revan är att hitta Tårarnas sten.
Profetian säger: Om du fortsätter söka efter Tårarnas sten hittar du den.
- Men du ger den till Väktaren. - Jag tror inte på profetior.
Syster Nicci, ge mig Tårarnas sten.
Jag tjänar bara mig själv nu.
Sökaren behöver en kämpe som du, Dahlia. Vi skulle kunna tjäna honom tillsammans.
Kan vi lita på henne?
- Jag önskar det fanns ett annat sätt. - Dina systrar och jag har saknat dig.
- Cara attackerade mig. Hon tog stenen. - Det är skönt att ha dig tillbaka.
Det måste gå att upphäva vad Rahl gjort.
Det finns ett sätt men det är oförut- sägbart. Den heter Upphävelseformeln.
Ni är nu förenade som man och hustru.
Förtrollningen har förändrat allt.
- Jag har kraften av Orden. - Så Richard kan använda kraften klokt.
- Var är Cara? - Vem är Cara?
Hon har ett bättre liv i denna värld än hon hade i den andra.
Segern har stulits från mig. Det är dags för er att tjäna mig.
När vi har Behållarna, kan vi ge Väktaren en stor seger.
Om Richard inte längre har kraften av Orden, styrs inte Mord'Sith eller Rahl-
-av honom längre. - Knäböj inför mig.
- Rahl har kraften av Orden. - Han kontrollerar Richard.
- Jag kan försöka vända förtrollningen. - Vill du gå tillbaka till en värld-
-där de döda vandrar bland de levande? Väktaren är nära att segra.
Jag önskar att det fanns ett annat sätt, men det finns det inte.
- Dahlia. - Hon är död.
Säsong 2 Episod 22 - Tears -
Lord Rahl vill ha dig levande.
Men om du gör motstånd, nöjer han sig med dig som död.
- Gör det inte! - Om jag bekänner henne-
-kan jag befalla henne att ge Cara Livets andetag.
Jag utför förtrollningen på Dahlia istället. Det borde ha-
-samma effekt på henne som den hade på Cara.
- Den upphäver all Mord-Sithmagi. - Om Dahlia aldrig var en Mord-Sith-
-kan inte Mörke Rahl ha använt henne att locka bort Cara.
Vi har sett hur oförutsägbar magin är.
Jag kan inte ge Cara tillbaka det liv hon hade i denna värld.
Om förtrollningen fungerar, kan jag ge henne det liv hon hade med oss.
Ett liv hon var stolt över.
Cara!
Var är Cara?
Jag är här!
- Tacka andarna. - Jag uppskattar din oro, trollkarl.
Det krävs mer än banelings att döda mig.
Det är den Cara jag känner.
- Är du okej, Zedd? - Jag mår bra. Tror jag.
- Säg bara var vi är. - Gilgalar.
På vägen till Skapelsepelarna.
- Vad pågår, Zedd? - Det är en lång historia.
Berätta under vägen. Vi måste slå läger innan det blir mörkt.
- Bör vi inte fortsätta? - Sommarsolståndet är i övermorgon.
- Vi måste ta oss till pelarna. - Vi hinner dit i tid.
Inte om vi är så trötta att vi inte kan besegra attackerande banelings.
En ganska dramatisk entré, Nicci. Även för dig.
Vad förärar mig nöjet?
Du och jag verkar ha nåt gemensamt: Ingen av oss tjänar Väktaren längre.
visst är han en tröttsam varelse? Det är så svårt att göra honom glad.
Du blir inte glad när Sökaren misslyckas och Väktaren får tag i dig igen.
- Han förlåter inte förrädare. - Sökaren är inte känd för misslyckande.
Har du glömt profetian? Han kommer att leverera stenen till Ljusets fiende.
Jag har lärt mig en sak och det är att aldrig satsa mot min bror.
Profetia eller inte, han kommer att lyckas.
Ditt övermod kan bara betyda en sak:
Du vet att Richard redan har stenen och vart han tar den. Berätta.
- Varför skulle jag berätta för dig? - Jag kan skydda honom.
Men bara om du berättar vart han ska.
Hur vet jag att du inte fortfarande är i förbund med Väktaren?
Så den store Mörke Rahl ska bara vänta på att hans lillebror räddar världen?
Att vänta är inte så illa-
-så länge man har underhållande sätt att fördriva tiden.
Varför gör du mig inte sällskap? Vattnet är varmt.
Inte så varmt som det kommer att bli.
Vart tar Sökaren stenen?
Skapelsepelarna!
Väktaren, hör vår bön. Vi lever bara för att tjäna dig.
Berätta för oss, Herre, hur man lämnar världen i mörker.
Systrar! Strålande nyheter.
En av våra bud har upptäckt Sökaren på Gilgalars slätter-
-på väg norrut, mot Alithianhavet. Vi färdas dit och genskjuter honom.
Hur ska vi kunna besegra honom på egen hand utan Väktarens hjälp?
Vi kallar på honom, Marianna, men han kommer inte.
Han lyssnar inte på våra böner.
Om Väktaren inte kommer till oss-
-måste en av oss gå till honom.
Väktaren?
Varför kallar du och dina systrar på mig?
Sökaren är på väg till Gilgalars slätter.
Om dina banelings hjälper oss, kan vi döda honom åt dig.
Jag anförtror inte längre mitt öde till underordnade.
Nu när jag vet var Sökaren är-
-stoppar jag honom själv.
Hur, Herre?
Om vi inte kan ta oss över, hinner vi kanske inte till Pelarna! Spring!
Stanna, Kahlan, det är för brett!
Hinn ikapp mig om ni kan, men jag måste fortsätta.
Må andarna vara med dig.
Klyftan sträcker sig så långt som ögat kan se.
Vi kan inte lämna Richard på egen hand.
Då måste vi gå runt.
Nicci ska dö för detta, min Herre.
Tror du att ni kan mäta er mot den kraftfullaste trollkvinnan i världen?
Hon infiltrerade detta tempel under era näsor, och nästan kokade mig levande.
- Vi kommer att hämnas denna skymf. - Hämnd är för futtigt, Garten.
Ja, vi måste döda henne. Men inte för hämndens skull.
Vi måste döda henne för att säkra min brors seger. För om han misslyckas-
-torterar Väktaren oss i evighet.
Du tror inte att Nicci tänker skydda Richard.
Jag tror att hon planerar att använda honom till att tjäna sina egna syften.
Eftersom vi vet vart Sökaren är på väg, så vet vi var Nicci kommer att vara.
Ni kan inte besegra henne ensam.
Ni ska slå er ihop med Sökaren och hans följe.
- Min Herre... - Du hörde mig!
I denna mörka tid finns det ingen vi kan lita på mer...
...än min orädde bror.
Det är okej. Jag tänker inte skada dig.
- Du är en av dem. - En av vem?
Banelings.
Nej, jag är inte en baneling.
Jag är Sökaren. Titta, Sanningens svärd.
Jag heter Richard. Vad heter du?
Declan.
Declan, jag ska ta dig härifrån.
- Jag kan inte lämna min far. - Lever han?
De dödade honom. Min mor också. De dödade alla.
Jag ska ta dig till en säker plats.
Jag vill att du håller elden vid liv. Ett tufft jobb, men du klarar det nog.
Här finns mat och vatten för minst tre dagar. Jag är tillbaka innan dess.
- Jag vill följa med dig. - Jag önskar att du kunde.
Att följa med mig är mycket farligare än att stanna här.
Tänk om du aldrig kommer tillbaka?
Ser du den här?
Det är Tårarnas sten.
Jag ska ta den till Skapelsepelarna.
I morgon, när solen står som högst, passerar dess ljus genom stenen...
...och reparerar revan till underjorden.
När det händer, blir det inga fler sprickor...inga fler banelings.
Och Väktaren kommer att stängas in där han aldrig kan skada dig igen.
Jag räknar med att du håller elden vid liv.
Kan du göra det för mig?
Det är lugnt. De kunde inte heller komma över här.
Herre?
Knäböj inför Väktaren av underjorden.
Förlåt vår förvirring, Herre.
Vi kände din ande här i de levandes värld. Vi drogs till dig.
- Ni avslöjar inte min närvaro här. - Aldrig, Herre.
Men som en dödlig kan du skadas eller dödas. Låt oss skydda dig.
Varför ska ni skydda mig...
...när jag har Sökaren?
- Jag förstår inte. - Jag tog kroppen från den här gossen...
...som dödades av mina banelings...
...för jag visste att Richard Cypher aldrig skulle överge ett hjälplöst barn.
Du kommer att döda honom och ta stenen.
Nej... Det är dags att förlita sig på profetian.
Snart kommer Sökaren att ge mig Tårarnas sten.
Herre, det är underbart att höra. Men den andra profetian då?
Så länge Moderbekännarens hjärta slår, kan du inte vinna.
- Då är det din uppgift att stoppa den. - Gärna, Herre.
Hennes mål är densamma som Sökarens: Skapelsepelarna.
Ta er dit...
- ...och lurpassa på henne. - Som du önskar, Herre.
Declan, jag sa att du inte kan följa med. Det är inte säkert.
Jag var rädd i grottan. Jag fortsatte att höra ljud.
Du saktar ner mig. Jag måste ta mig dit, och kan inte ha dig släpande efter.
Jag är ledsen.
Syster Thea.
Det var längesen.
- Snälla, döda mig inte. - Varför följer du efter mig?
- Tror prelaten att jag är så lättdödad? - Jag är på din sida, Verna, jag svär.
- Jag har sökt dig i månader. - Varför?
För att tala om att Skaparen har skickat en ny profetia om Sökaren.
Vad säger den? Själva orden, inte prelatens tolkning.
"Vid sommarsolståndet, kommer Väktaren vandra bland oss förklädd till ett barn.
Och genom hans hand kommer Sökaren att ledas blint."
- Sommarsolståndet är i morgon. - Därför sökte jag dig. Varna honom.
Jag har inte sett honom sen han lämnade den gamla världen.
Men jag vet hur jag ska hjälpa honom.
Jag känner inga sprickor framåt. Jag tror att vi har kommit runt.
Allt vi behöver göra nu är att fördubbla 20 mil och...
Vänta. Om jag bekänner henne har vi kontroll över hennes krafter.
Vi skulle kunna skydda Richard från allt.
Befall mig, härskarinna.
Döda Mord'Sith.
- Jag ska hitta henne och döda henne. - Glöm henne. Var är Sökaren?
Han hoppade över sprickan. Han är en dag före oss.
Då får vi skynda oss.
- Hur kunde hon bekänna Kahlan? - Hon absorberade Kahlans Han-
-för att använda den mot henne. - Dödar vi Nicci blir Kahlan fri.
Vi måste komma ifatt dem först.
- Sommarsolståndet närmar sig. - Vad kan jag göra för att hjälpa till?
Skicka ett meddelande till dina bröder i alla provinser.
- Be dem att leta efter Sökaren. - Om de ser honom med ett barn-
-vet de att profetian är sann.
Och de måste döda barnet.
Verna, bröderna i den här Orden har ägnat sig åt att skydda allt liv.
Profetior är sällan så tydliga som den här, broder Joseph.
Sökaren vilseleds av Väktaren i form av ett barn.
Så snart dina bröder hittar honom, måste de agera utan att tveka.
Men om du har fel, dödar de ett oskyldigt barn.
Och om jag har rätt...
...gör de slut på Väktaren för evigt.
Skaparen har lagt ett svärd i våra händer, Joseph.
Ska vi lägga ner det...
...eller höja det i strid?
- Vi kommer aldrig ifatt dem till fots. - Kan du ingen formel som-
-gör oss snabbare? - Vi kanske inte behöver nån formel.
- Vi kanske kan låna några hästar. - Eller stjäla dem.
Mord'Sith!
Lord Rahl har gett order om att förena oss med er.
- Av godheten i sitt ihåliga hjärta? - Överlevnadsinstinkt. Vinner Väktaren-
-hamnar Lord Rahl i underjorden och möter ett evigt lidande genom Väktaren.
Tack för ert generösa erbjudande. Men jag har en bättre idé.
- Vi tar era hästar. - Cara...
- Du överväger väl inte det här? - Om vi slåss mot dem, förlorar vi.
Och de har fyra par händer till som kan avleda Niccis magi.
- Vem bestämmer här? - Jag.
Vem bestämmer här?
- Du. - Då rider vi.
Spåren är från Richards stövlar. Men de är minst en halv dag gamla.
Han har varit här och gett sig av. Åt det hållet.
Härskarinna, jag känner Richard. Han är smart.
Han kan ha insett att du spårar honom, och satt upp en fälla.
Jag skulle inte stå ut om nåt hände dig.
Sluta lisma. Sökaren kommer inte att döda mig. Han kommer att tjäna mig.
- Hur då? - Han litar på dig.
När vi är ikapp honom, kan du bekänna honom.
Jag gör vad du vill. Men hur ska Sökaren tjäna dig om han bekänner sig för mig?
Du ska beordra honom att ge mig Tårarnas sten.
Den kan skänka odödlighet trots att Väktaren gör mig tjänsten-
-att förstöra resten av det patetiska livet som befolkar den här världen.
Beordra Richard att bli mitt gemål-
-och vi ska starta en ny ras. Ett folk som bara följer min vilja.
Härskarinnan. Om vi inte hinner ikapp honom...
Därför ska du hjälpa mig att sakta ner honom.
Hoppa ner.
Mår du bra, Richard?
Jag är blind.
- Gör det ont? - Det går bra.
- Ge mig Tårarnas sten. - Declan...
Du kan inte ta den till pelarna om du inte kan se.
Jag tar dit den åt dig.
Du är väldigt modig.
Men du får inte ta stenen. Du har sett hur farligt det kan vara.
Hur ska du ta dig dit om du inte kan se?
Jag vet åt vilket håll jag ska gå. Men...jag behöver nån som ser åt mig.
Spåren är nya. En häst med två ryttare.
Har vi tur är Nicci och Kahlan fortfarande kvar.
Jag hittade lite bröd och ost. Men du förtjänar så mycket bättre.
Moderbekännaren!
Skaparen har visat mig vägen till dig. Jag är Edward från klostret i Karan-Rah.
Jag har tagit emot ett meddelande från reseboken, att Sökaren är i fara.
En ny profetia har skickats av Skaparen själv.
"Vid sommarsolståndet, kommer Väktaren vandra bland oss förklädd till ett barn.
Och genom hans hand kommer Sökaren att ledas blint."
Vi gjorde Sökaren blind. Är han med Väktaren kan han inte försvara sig.
Vad pratar du om? Var är Sökaren?
Om Väktaren går bland de levande har vi ingen tid att spilla.
Härskarinnan!
Nu!
Nej!
Hon är i Con Dar.
- Beordra oss, härskarinnan. - Döda varandra.
- Ser hon oss kommer hon att bekänna oss. - Inte om vi gör slut på Nicci först.
Jag ska rädda dig.
- Det är för sent. - Då ska jag hämnas dig.
Glöm hämnd. Ge mig stenen.
Om magin kan ge evigt liv kan den återuppliva mig.
- Ge dig av. Hitta Sökaren fort. - Ja, härskarinnan.
- Hon är redan död. - Är Kahlan fri då?
Vi är här, Kahlan.
Hur kan hon vara kvar i Con Dar?
Kanske för att Nicci använde Kahlans magi för att bekänna henne.
Vi måste döda henne och ge henne Livets andetag.
- Hon rörde sig för snabbt. - Nej, jag tvekade.
Jag var rädd att jag inte kunde återuppliva henne.
Ni har gjort mig svag.
Nej, Cara. Din tvekan var ingen svaghet, det var en styrka.
En instinkt att bevara liv. Och utan den...vad slåss vi för då?
Det är för smalt. Vi kanske kan hitta en annan väg.
Se bara var du sätter fötterna.
- Jag ramlar, Richard! - Ge mig din hand!
- Gick det bra? - Jag sitter fast. Jag kan inte röra mig.
- Finns det en annan väg ner? - En stig, 20 steg framför dig.
Det är en man med en kniv här! Han kommer att döda mig!
- Mår du bra, Declan? - Jag visste att du skulle skydda mig.
Jag kan känna lukten av havet. Vi måste vara nära.
Vi är inte nära, Richard. Vi är framme.
- Hur högt står solen? - Den är nästan ovanför våra huvuden.
Då har vi inte mycket tid på oss. Kom igen.
- Richard! - Kahlan.
Vi klarade det, Kahlan!
Vad är det som händer, Declan?
Moderbekännaren blir attackerad av kvinnor i röda klänningar.
Mörkrets systrar.
Här.
Ta stenen... Gå till pelarna. Snabbt!
Oroa dig inte, Richard. Jag tar den dit den ska.
Kahlan!
Döda era systrar!
Kahlan? Mår du bra?
- Ge mig stenen. - Vad sysslar du med, Kahlan?
- Ge mig stenen! - Jag gav den till en pojke.
Han tar den till pelarna.
Nej!
Kahlan...du måste vara i Con Dar. Lyssna på mig.
Det är pojken som är Väktaren! Du har fullbordat profetian!
Nu kan jag aldrig rädda min härskarinna.
Jag vet att det inte var du som gjorde det här.
Jag älskar dig.
Richard... Richard!
Richard...?
Vad har jag gjort?
Kahlan!
Cara! Skynda dig, jag dödade honom!
Jag misslyckades. Jag gav bort stenen.
Vi verkar ha en annan.
Det kanske inte är för sent.
Nej!
Vi klarade det, Richard.
Välkommen tillbaka från de döda, Nicci.
Jag har stora planer för dig...
...nu när det verkar som att min bror har besegrat Väktaren.
Men först... Ska jag tappa upp ett varmt bad åt dig.
- Väktarens märke...det är borta. - För att vi besegrade honom.
- Jag är så ledsen, Richard. - Det finns inget att vara ledsen för.
Jag dödade dig. Jag försökte att bekänna dig.
Det fungerade inte.
- Hur är det möjligt? - Av samma skäl-
-som du kom ut ur Con Dar, när Richard dog.
Av samma skäl som att dina tårar formade en ny sten.
För det finns ingen magi som är starkare än er kärlek för varandra.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu - Vi tackar för den här säsongen